174 B. M. Keilhau 



klin eodnii törrere og^ ufruktbarere*) 5 de skarpliantcde lost 

 oiTi!jring^Iig'g:cn(]c Qvarlstykher ere ulallig-c. Först ved en 

 Sæter henved en halv Mill nordenfor Gaarden Flecrmocn 

 fandtes et blottet Punkt af Fjeld(> runden 5 her fremstikker 

 nemlig* en tæt, yderst fast, serpentinaglig- Grönsteen, som 

 udentvivl danner en g-angaglig eller ogsaa ureg^cluiæssig' 

 formet blasse i Sandstcensfeldtet. Af Sandstenen eller Qvart- 

 gen selv, hvis Strög og Fald jeg meget önsfcede at kunne 

 bestemme, var ellers heller ikke j3aa dette Sted nog^et an- 

 det at see end de löse Brudstykker, 



Det var ikke förend hiinsides Ny-Lördalen og* allerede 

 oppe paa Foden af Faxefjclds Gruppe, midt inde mellem 

 hoie Bjerge, der synes at bestaae blot af Sandsteensbild- 

 ningen, at det Ijkkedes at træife denue i fast Lag^. Den 

 fremtraadte som en hinkornig- rödlighvid Qvarfs, dannende 

 et Slags tykke, trappeformigen over hinanden liggende, 

 dog saa lidet fra hinanden alsondrede Bænke, at det syntes 

 nvist, om de ere at ansec som virkelige Skikter. Deres 

 Fald var etsteds henved 20^ mod V. 8|, og^ paa et andet 

 nærliggende Punfct 10^ mod N. 2. — Lidt höiere oppe 

 var Lagdannelsen tydeligere; i enkelte tynde Skikter inde- 

 holdt Bjergarten en Mængde fine Glimmerpaillelter, og" vi- 

 ste afvexlende rödere og hvidere Farvenuancerj Lagene 

 eller Bænkcne vare her saagodtsom horizontale. Smaa Af- 

 satser i de ligeoverfor liggende Fjcidc paa Sydsiden af 



*) Dette Partie af Landet, som paa en lanj> Strækning stiger 

 sagte mod N» O. , har ganske Charakteren af en Lynghede, 

 Foruden Lyngen (E, vulgaris) seer man paa de torre Steder, 

 der her aldeles prædominere over Myrene, næslen ingen an- 

 den Plante end Furren, som danner en yderst tynd og aabcn 

 Skor, 



