Reise i Ôsterdalen. 189 



Vi Iiavde og-saa Exempel paa, al den opiajjer Hornblende 

 o^' huver syenitagtig'. De störste Granilfeldt, vi lærte at 

 ]{jendi*, udbrede sigf omkring' Trysild - KirKe (lierfra især 

 mod Vest, og' som det synes lige til Törberget mod Syd* 

 vest) og" paa Östsiden af Euger-Söcii. I Svcrrig' har lu- 

 singer angivet et lignende Fehlt som ndbredt nedenfor 

 IJtsjöhergel i Malung'. — d. Hor nblendebi Idning'er» 

 Urgrönsteen saaes i Gneis - Territoriet i Hcrnæsbygden, 

 granitoidisk Amphibolit forekommer ved Engcr-Söen, som 

 det synes i Forbindelse med den der and ulne syenitagtigc 

 Granit,- Hornblendeski fer optræder med Gneisen ved Elve- 

 rums Vestgrændse; Bjcrgarlen ved Törbjerget, som vi be- 

 iiævnte syenitagtig,^ Gneis - Granit (Pag*. 24), godtgjör paa 

 een Gang- saavel de skifrige Hornblendcbihiningers gene- 

 tiske Saramenhæng* med de grauitoidiske, som begge disses 

 med Granit og^ Gneis. 



Hvorledes disse Bjerg^arter, idet de constituerc Urfor- 

 mationen, ligge sammen med hinanden, tillod den altfor 

 sparsomme Blollelse af Fjiddgrnnden næsten slet ikke al 

 iag^ttsge^ men Forholdet er forsaavidl upaatvivleligen det 

 almindelige i Formationen, Om Graniten kan bemerkes, 

 at den i den her Letragtcde Egn maaskec mindre hyppig-, 

 end paa raang-e andre analoge Steder, turde forekomme 

 med g^angagtige Partier i Sidestenen 5 slet ingen saadannc 

 Partier bleve antrufne paa Beisen, hvorimod, som anfört. 

 Graniten oftere visle Overg^ange tiJ de skifrige Bjerg- 

 aptcr. 



3. Skikterncs Stilling* i Ijrterritoriet: 



s 1 Osterdalens Hoveddal ved Elverum og* videre opad 



til Grændserne mod Overgangsformationen synes Begelen 



at være steil östliga og* sydostlig* Indskydning*; men Afvi- 



peiserne herfra ere betydelige, og* Skikternes Lob er^paa 



