190 B. M. Keilhau 



hine Steder me(>et ubestemt. — Om et endiiii mere varia- 

 belt Skiktlöb vidne {a(j(tagelserne paa Veien mellem Elve- 

 rum og' Osen» — Ved Osen selv correspondere Ursliikler- 

 iies Sfrög: idcttnindsle i nojjen Grad med Retningen af 

 denne Söe, den sædvanligste Indskydning er ber steil nord- 

 ostlig. — I Trysilds flovedtlal er det aldeles umiskjende- 

 iigt, at Urskikterne i det Hele lobe paa langs efter Dalen, 

 d, e. de stryge omtrent i J^J^VV. og SSO. 5 Faldet er steilt, 

 indtil 90f>, nicest er det fra Ö0— 80<> mod VSV. Ifölge 

 Hisingers fagtlagelse paa ütsjöberget synes Urskikternes 

 Stilling i biin Fgn at være ganske afvigende fra den i 

 Trvsild-Dalen. 



4. I disse Egnes Overgangs - Formation forekomme: 

 rt. Sandsteenbildninger af mange Forandrin- 

 ger. De fiin- og smaakornige qvartsige ere de videst ud- 

 bredte og mægfigst optrædende (de böiere og böieste Over- 

 gangs - Fjelde paa Vestsiden af Trysild - Dalen og Enger- 

 söenj flerjeliagna. Ved Enger - Soen turde Mægtigbeden 

 naae 1500 — 2000 Fod) 5 de fremstille tildeels en grov, meest 

 Jvsegraa Qvartsskiler, istedetfor friske Feldspatbpartikler 

 som i Graavakke indebolder Qvartsmassen i disse Sandste- 

 ne Kaolin som indsprengte Punkter. Men undertiden er 

 den meget reen, og fremstiller en njeer eller mindre kor- 

 nig-afsondret Melketjvarts eller mörkere Glasqvarts (nord- 

 vestlig ved Osen, sparsomt, men aldeles identisk med 

 "ßlaaqvartsen" i Guldbrandsdalen og Valders) 5 denne Af- 

 æudring er ikke skifrig, men kun afsondret i tykke Bænke, 

 og den er heller smaakornig eller endog noget grovkor- 

 nig, end ßinkornig. — Med urenere Masse vise de fiinkor- 

 nige Qvartssandstene sig deels leerblandede og jernboldige, 

 riide og brune, tykskifrige (Overgangs-Traklen sydostlig i 

 Trvsild, hele Lördalen, det Meste af Dalarnes Sandstcen- 



