Period. Forandr, i Jordmag^ii.s Intensitet. 219 



Denue Overecnsslemmcise er saa fuldhomincn, som 

 man kan vente den af saalidct talriçe, og- med Hensyn paa 

 uærværendc Undersögelsc iUUc planiiiæssig* anlajjte lag^tta- 

 [jfelser *). For den nærværende üiidersögelsc burde lajjt- 

 tag^elserne været anstilledc paa eet og- samme Sled, i hvert 

 Aar paa samme Aars og- Dagslider, el lig-eslorl Anlal om 

 Formiddagen og om Eftermiddagen ved de Tider, da Maxi- 

 mum og Minimum af T indlræffe» Ligeledes burde Inslru- 

 mcntet i det mindsle et Qvarler för lagJtagelscn været ud- 

 sat i Luften iShygge, for at Cylinderen og- Tbermomelret 

 nöiagtig' kunde antage samme Temperatur. Oet er endog^ 

 mueb'gl, at de Torandringer i Cylinderens niapneliske Mo- 

 ment, som Temperaturen frembringer, ei indtræde öieblik- 

 iig- med Temperalurforandringerne, Ved de to umiddelbar 

 efter hinandcn folgende lagltagelser om Formiddagen den 

 5te May 1839 tindes en Forskjel af li Second, men Tem- 

 peraturen i Instrumentet steeg- under den förste lagltag-else 

 6® R* Omendskjönt nu ingen af disse Forsigligbedsregler 

 ere iagtlagne, ogp 4 af Bcstemmelscrne alene beroe paa 

 2 eller 3 lag Ila geiser, de to endog- med henved et Aars 

 Mellemrum, og^ de större Diffcrenlser af et halvt Secund 

 sandsynlig have deres Oprindelse af disse Kilder^ saa synes 

 mig' dog-, at Forandringens Sammeuhæng- med Længden 

 af Maanebanens opstigende Knude er uomlvislelig-. 



Er M Cylinderens magueliske Momenl, k dens Træg-- 

 tedsmoment, g- Tyngdens Intensitet elJer del dobbelte Fald- 



') Havde man ved Beslcraraelsen af Constautcrne i Ligningen 

 (I) ogsaa gjorl Brug af den sidste Bestemmelse af T i 1839, 

 saa Tilde den negative Værdie af b være bleven fundet nogel 

 större, og de övrige Constanter undcrgaaet en liden Foran- 

 driug, hvorved Diffcrentserne vilde være blcvcn formindskede. 



