220 Chr. Hansteen 



rum i forste Secund i Lufttomt Rum, tc den Iialvc Cirkel- 

 omlireds, livîs Radius er li.o- Læn^jdc-Eonlicden, h den hori- 

 zontale Deel af Jordens naag^neliske Kraft, T Tiden af n 

 Svingning-er af Cylindercn i forsvindcnde Buer, saa er 



Var i 1820 Værdien af ill = A, af T = a, og" har 

 i Aaret t M forandret sig' til A(l + V-), h til Ii(l + e), 

 saa er for Aaret t, 



T = a(l + tf^ (1 + ^)~* 

 Ere [j. og- £ saa smaae BröKer, at de Polentser af sam- 

 me, som overstige den förste, kunne sættes ud af Bctragt- 

 ning", saa er 



T = a — ia(|x + £). (c) 



At Cylinderens magnetiske Moment skulde kunne liavc 

 en periodisk Forandring-, som var afliængig- af Længden 

 af Maanebanens Knude, kan man ve! neppe antage. Den 

 af N afbængige periodiske Deel af Ligningen (I) maa alt- 

 saa alene tilskrives Jordmagnetismens liorizonlale Intensitet 

 b. Fremdeles kan man ikkc tænke sig-, at Cylinderens 

 magnetiske Moment kan til tage med Tiden, naar den ikke 

 kommer i Beröring- med, eller i IXærbeden af stærke Mag- 

 neter» Erfaringa lærer derimod, at de fleste kunstige Mag^- 

 neter med Tiden ta be noget af deres Kraft, naar Staalet 

 ikke er stærkt bærdet» Störreisen \i- maa altsaa, ifald den 

 ikke er Nul, være en neg; a ti v Brok, altsaa — Jafi en 

 posi(iv Störreise» Men for Constanten b, som i Ligningen 

 (I) bestemmer Störreisen af det af Tiden afbængige Led, 

 bave vi ovenfor fundet en neg ativ Værdie. Denne nega- 

 tive Værdie maa altsaa bave sin Oprindelsc af en med Ti- 

 den proportioncret Forögelse af den horizontale Intensitet 

 I», d» e» z maa bcstaac af en periodisk Deel p, og; en med 



