284 S t u w i t z 



kun 1 Tomme lang', löber skraat udad og^ ncdäd omtrent i 

 samme Retning som llovedcts Overlinie^ forreste og neder- 

 ste Uånd mode liinanden omtrent nnder en ret Vinkel ved 

 Lnderkjæbens Spidse, som er noget afriindet; underste 

 Rand har en Længde af 4J 1'omme, den er altsaa omtrent 

 ligestor med Hovedets Höide ved Underkjæbebenenes båge- 

 ste Rand. Underkjæbebenenes nederste bågeste Hjörne 

 ender i en 6 Linier f reliistaaende Kant af omtrent 8 Liniers 

 Höide ^ bågeste Rand af denne Kant stöder ti! I^ïellemgjel- 

 ïeïaaget, dog uden at være forbunden med samme 3 paa 

 överste Rand af Kanten kviler Forgjollclaagets forreste Ende 

 og synes der at have været forbunden med Underl.jæbebe- 

 nene» Paa den udvendige Sideflade have Underkjæbebe- 

 nene en fremspringende ßeenlist, som i et Par Liniers 

 Afstand fra underste Rand löber parallel med samme ^ den 

 er holest paa Midten og taber sig imod Enderne i Renenes 

 Overflade. Overkjæbens Rand hviler paa denne Reenlist 

 og synes at glide langs samme, naar Kjæberne bevæges 

 imod hinanden. 



I Overkjæben talte jeg 10 Tænderj de slaae som an- 

 fört paa en Kant, der löber Ivcrt over Kjæbebvælviugens 

 indvendigc Flade og danne en enkelt Rad af omtrent 1 

 Tommes Dredde; Afstanden imellem dem indbyrdes er om- 

 trent 1 Linie, men imellem de to midterste dobbelt saa 

 stor. Tændernc vende skraat indad og nedad, samt fra 

 höire og* venstre Flöi i Rækken noget convergerende imod 

 hinanden^ de ere coniske og spidse, og den störste af dem, 

 neudig den anden Ira Itlidten paa hver Side, 1^ Linie lange 5 

 mod Enderne af Ræknen aftage de i Störreise. Et Par 

 Linier bag Overkjæbens Tænder er udspændt en halvmaa- 

 ncforraet Hud tvert over Mundhvælvingen,* dens Ender 

 i^vncs at naae nedenfor Mellemkjæbebenenes hageste Rand 



