Reise i Lister- o^ Mandals-Amt. 341 



som sender Gange ned i Gneisen. Paa en anden Oe tæt- 

 ved, Leier af Grönsteen i Gneisen 5 den sidste er granit- 

 aglig ojj Iiar et meget svagt sydligt Fald. Ved Sfjern- 

 sund (udenfor Mandal) afvexler Granit og Gneis skihteviis; 

 i Graniten noget ïitanjcrn; allerede her begyndcr en por- 

 pliyragtig Gneis med adiilaraglig Feldspath, der siden ved 

 Svinöcr-Havn er den herskende Bjergart. 



Paa og ved Veien fra Mandal til Flekkefjord vare mine 

 lagUagelser folgende: 3ïellem Mandal og Undal (Valle) 

 fortsætter Gneisformationen som ved forstnævnte Sted, men 

 Indskydninge» forandrer sigj för man kommer halvveis, 80 

 — 90^ snart S. snart ]\. (men vel meest S.) 1| r. efter Mid- 

 deltal ; halvveis og videre, med meget ringe Afvigelser 80 

 —90« S. 3J r. e. M. Nordvestlig op fra Vigeland, 60« 

 V. 9|, 80« V. 11, d. e. 60—80« V. S^ r. Ovenfor, ved 

 og forbi Sandnæs, Granit-Gncis, grovkornig, iiden Skikt- 

 ning; man seer kun enkelte Glimmerflamraer, tildeels lig- 

 nende indkillede Fragmenter af iturevne Skikler, hvad de 

 dog tydeligen ikke ere. Paa Höiden mellem Lenefjorden 

 og Lyngdal er Gneislerrainet igjen skiktet. De omkring- 

 staaende Knpler eller ruinformige Toppe syntes at bestaae 

 af tykke omtrent vertikale Parallelmasser: ved Veien snoede 

 Skikter med Hornblendeski fer, 60—90« S. 1, Ö. llj (Mid. 

 10|^ r.), hvoraf dog vist ikke kan sluttes fil Generalströget 

 lier. Ved Bergsager, store Masser af Granit deels leiefor- 

 migen, deels gangförmigen, deels ganske uregelmæssigen i 

 Gneislerrainet, hvori den skifrige Bjergart, en fiinkornîg, 

 utydelig graa Gneis ikkun vanskeligen lod erkjende Slrög 

 og Fald, 60« Ö. 101 , 10^ io|, lOi, 10^, d. e. Ö. 0| r. Ved 

 Sundet over Lyngdals-Elv, 70« Ö, 10; lidt ovenfor 10« S. 

 12, her begynder Bjergarten atter at fremstille en grovkor- 

 nig granilagtig Gneis, og en mere jævn Masse lig den ved 



