Reise i Uster- og: Mandals- Amt. 345 



Rasvaag^ ogsaa skal forekomme Leier med en betydelig* 

 Mængde ludspreiigt Jernstecn; os viste man et Par Skjærp- 

 ninger, hvor i det Ilöieste nogle Nyrer af kiisLIandet Mag- 

 netjern Lave været indvoxede umiddelbar i Bjergarten,- an- 

 dre Ertsanviisninger lîjendte Beboerne ikke paa disse Ste- 

 der» Ved Sundet nordlig ved Anabelöe, graa Gneis med 

 sorte^ paa Hornblende og* Glimmer rige Baand, 80^ S» 3 

 r. efter Middeltal. 



Erratiske Blokke, Sand og andre Bedæknings-Masser, 



Til det, som herom er anfört i N. Mag. f. Naturv. I 

 B. 186—192, 198—199, 213—218, 225—227, kan ikkun 

 faa nyere Bemerkninger tilföies. — Lidt östenfor Tryfjorden 

 var en mod JNord vendende Bjergside paafaldcnde forme- 

 delst dens her ualmindelig rige Bedækning af Plantejord, 

 Græs og Lovtræer,- Klippen er paa dette Sted bedækket af 

 en mægtig Masse fiint, lidt leerblandet Sand^ hvori afrun- 

 dede Blokke. Et ligedant Forhold bemerkedes et Par Gan- 

 ge mellem Mandal og Undal, og paa Höiderne östenfor 

 Lyngdal saaes hele den paa Veiens sydlige Side opstigende 

 Lie bedækket af ganske enorme Sandmasser ligeledes med 

 runde Blokke. Dette er da sikkert erratiske Blokke, og 

 Massernes Beliggenhed viser, at de ere paakastede norden- 

 fra. De saaledes bedækkede Bjergsider fremtræde i paa- 

 faldende Modsætning til de sædvanlige, der fordetmeste 

 kun ere overhyllede med skarpkantede^ altsaa ikke langveis- 

 fra flyttede Steenstykker. 



Store Sand- og Gruusmasser ligge ogsaa i Lyngdals 

 Dalbund, men her have de en horizontal Overflade; man 

 seer en nedre Afsats, som er den sidst udskaarne Dalbund, 

 og en övre dog ogsaa ganske lav Terrasse, der stöder 

 umiddelbar til Fjeldfödderne. 



il. 4. Y 2 



