Reise i Lister- og: Mandals-Amt. 351 



V. 6f r» Hcnimod Sæteren flelcsföl (för en Gaard) be- 

 g^ynder en meget lîrystallinisk, formedelst store iligg-ende, 

 lîjodrode Orlhohlas-Tvillinger porpliyragtig^, ganske usLiktct 

 Granil-Gneis, hvori dog- undertiden disse Feldspalh-Krvstal- 

 Icr samt hist og- her forekommende, med de samme Krystaller 

 parallelt belrg-g-ende Glimmerflammer tillade at bestemme 

 Strög* og- Fald 5 saaledes nær hiin Sæter, 60^ V. 7, 7^; 

 paa Stövlekntulen Ö. 6i, med vanskeligen bestemmelig- Fald- 

 vinkel, maaskee nær 90^ ^ Klipperne östlig* ved Glövre knn- 

 de i Afstand sees at være vertikalt klövede i Parallelmasser 

 med et Strygende i h. 12|. En seiger Zone af Granit- 

 Gneis lohende i h. 11| r. synes efter dette at være for- 

 haanden her midt paa Fjeldet» Lidt videre östlig* , Praa 

 Gneis med lidt Hornblende i vredne Baand. 80^ V. 71 ß 

 8J, d. e» S» 5J r, Ted Höievarden gaaer Granit-Gneisen 

 over til fuldkommen Granit af jævnt, ikke meg-et g^rovt Korn 

 meest rödliggraa^ men selv i denne Masse, som er g*anske 

 uskiktet, kan man dog* endnu hos Glimmerbladene hist og* 

 her bemerke en indbyrdes Parallélisme, og etsteds tæt östen- 

 for Höievarden kunde Indskydningen saaledes bestemmes- 

 den var 60» V. 6i, hvilket bekræfter Rigtigheden af det 

 ovenfor Ytrede ora en her omtrent i I\, og- S, strygende 

 Zone* Siden, ned til Uousegeland, fandtes Bjerg arten at 

 være deels Granit af middels Korn med grön chioritag-tig* 

 Glimmer, deels granitisk Gneis, den sidste lig-esaavel uskik- 

 tet som den förste, og beg^ge saa nær beslæg^tede med hin- 

 anden, at man ved de tvende anvendte Benævnelser for sam- 

 me ikke maa forledes til derved al tænke sig* tvende væ- 

 sentligen forskjellig^e Bildninger, Ogsaa hvor man her maa 

 henföre Bjergarten til Gneisens Hovedtypus, viser den 

 de samme charakteristiske ydre Former som Graniten og* 

 navnligen de ved denne saa ofte forekommende Bristningcr 



