354 B. M. Keilhau 



til Höide ikke kao gjöre Dogen Forrang- gjeldende fortid 

 for denne östlige Ryg'. — Fra Passel i Ö. 6, et höit, skov- 

 bart, langstrakt, dog^ temmelig" isolerct Fjeld, som anloges 

 at være Haaveheien mellem Aaserald og- Hordnæs. INeden- 

 for beg-yndcr et aabent Dalland raed meget Sand, der deels 

 ndjævner Fjeldsiderne (i S. ogp Ö.), deels ligger som Ban- 

 ker i selve Dalen. Det Hele er fordetmeste bedækket af 

 Lyng';, nemlig^ af Erica vulgaris, der næsten slet ikke saaes 

 vestenfor 5 Skoven er Birk med enkelte Furrer, desuden 

 nogle lyude Aspelunde. Det Överste af denne Dal ligger 

 endnu i Egen Sogn, bvorlil nemlig- Gaardene Verdal hen- 

 hörej raaaskee 200 F. lavere end disse, ligg^er Våndet Ören 

 i et Niveau af 827 F. o. H. 



Fra Verdal fulgtes en Sætervei op paa Hekfjeldet. Lig^e 

 ovenover Verdal ligger Olasdalcn, som alt lilliörer den skov- 

 bare Deel af Fjeldet; den ender med Olas-Skaret, hvor dog" 

 först Höifjeldet begynder. Dette fremstiller ber en temme- 

 lig- viid Platform, bvorfra man kun i V. og' NV* seer böi- 

 ere Partier af Hek fjeldet. Östenfor Lians- Våndet, et böit- 

 liggende Bassin, bvorfra Hvidaaen (P. 350) udlöber, traf vi 

 en granske liden Furrebusk, nu en stor Sjeldenbed paa disse 

 Steder, bvor man ogsaa (inder i Myrene en Mæng-de til- 

 deels store Röddcr af biin Træart, der paa Hekfjeldet, bvis 

 Niveau- Forboldene ikke bave forandret sig, maa bave voxet 

 til i en Höide af 2000 F. o. H. — Fra den nögne Plat- 

 form stege vi nogle bundrede Fod ned til en Dal ovenfor 

 Lians-Vandet, b vil ken er rct græsrig^ og- bvori flere Sætre 

 eller Slöler lig^ge» Fra en af disse, Kraake-Stölen kaldet, 

 ved den östlige Fod af Mjaavats-Fjeldets Gruppe, gik det 

 atter opad til den almindelige Platform, bvorpaa de böieste 

 Punkter, mindre Fjelde paa det store Hekfjeld, ligge grup- 

 pcyiig. Her var Landskabet yderst vanskeligt at komme 



