Reise i Lister- og^ Mandals- Amt. 355 



fiein i; det er fnidt af sniaa Vande og* forovrîg^t iiæsten 

 panske bedækket af blöde Myre, hvorfra Væden kun sag^te 

 löber af deels tH Hvidaaeii eller Lyngdals, dcels til Sly*erke- 

 Elven d. e. Mandals Vasdrag; fbi ber er man paa Delet 

 raellem disse Elvelöb. — Tindefjeldct, der ansees som Hek- 

 fjeldets böieste Parlie, men egentlig- ogsaa er en Gruppe 

 af flere Toppe, laae endelig lige for os, og ved Fodcn der- 

 af Dyrevats-Slölcn, 2009 F. o. fl. Uagtet biint Vanddele 

 vel er endnn lidt höiere, vare vi dog ikke der eller overboved 

 ikke paa bcle Dagsreisen komne ovenfor Dirkegrændsen. 

 Flere smaa Sneeflckker passeredes 3 af Alpeplantcr bemer- 

 kedes Azalea procumbens, Arbutus alpina, Alcbemilla al- 

 pina, — 



Bjergarten ved Egen maa benævnes Granit, uagtet den 

 dog ahid viser sit Slæglskab med den ellers ved Lynge- 

 Vandet raadcnde porpbyragtige Granit-Gneis 5 den er fuld 

 af storkornig röd Feldspalb, som tildeels fremstiller Tvilling^- 

 krystaller; videre er den rig paa graa Qvarts5 dens Glim- 

 mer er mat, grönligsort, mere bobeviis sammcnfrængt end 

 i ganske obarakteristisk Granit, men dog langtfra istand til 

 at frembringe nogen bestemt Parallelstruktur. Ddenlvivl uiJ- 

 gjör denne Bildning bcle Sydpartiet af Hekfjeld, der dan- 

 ner en saa udmerket Kuppel over Egen. 



I den nordostlige Dalside over Lynge - Våndet, por- 

 phyragtig Gneis, efter Feldspatb-Krystallernes Beliggenbed 

 at dömme strygcnde i b. 3| (Fald 60« Ö. ?). Ovenfor, en 

 temmelig fiinkornig, uskiktet, rod Granit-Gneis, der paa en 

 udmerket Maade danner disse især for mangen Granit cba- 

 rakteristiske rene og jævne Klippe-Overflader, som i nogle 

 Egne af Almuen kaldes Svaberge, og som, bvor de ere skråa, 

 ofte ere becl farlige at passere tilbest. — Videre frem faod- 

 tes den samme Bildning med tydcligen indbyrdes parallele 



