366 B. M. Keilhau 



Gneis (smaa sorte Glimmerpailletter med Iividc Qvarts- og^ 

 inaaskee Feldspalh- Partikler i jævn Blanding^)^ 70^ IN. li^ 

 den indsluttende Granit - Gneis syntes ikke at have sine 

 Strnkfurflader i denne BeliPgenhed ; merkeÜjjt ogsaa, at i Da- 

 len netop sydlig^ nedenfor just saadannc Gliinmcrkaand stryge 

 og: falde som det nys omtalte (see P. 363). — Af den an- 

 förte Granit -Gneis bestaaer sikkerlig^en Knabekniken; den 

 fortsætter og-saa videre mod Austöl - Elven , og' synes paa 

 denne Vei at falde mod V. Strög^et er saaledes, östen-, 

 norden og* vestenfor hine sporadiske, mod I\. faldende og* 

 omtrent i N. og" S. for binanden liggende glimmerrige Ind- 

 leininger, constant nordsydligt, eller med andre Ord, Ind- 

 leiningcrne ligge i retvinkligt Slrög' mod Slröget i den 

 omsluttende Djergart, et Forhold, hvorpaa vi nu kjende flere 

 Exempler. JNærmerc Austöl- Aaen, 30 — 40^ V. 6|, bestemt 

 efter de rækkeviis liggende store Feldspath - Kirtler. Lidt 

 nordenfor bemeldte Elv, grovflasrig- Gneis med mörkcre og* 

 lysere Baand, 50^ V. 71; lidt videre, den samme, 40 — 50^ 

 V» 8J; altsaa norden- og* sydenfor Austölaaen, 30 — 50<^ V. 

 6 r» Ved Veiens böieste Punkt mellem samme Elv og' 

 Knabenæs antyde Feldspath - Knnderne fremdeles en Ind- 

 skydning' mod V. 6|. Her en vertikal, omtrent östvestlig^ 

 strygende Qvartsgang^, cen Fod mægtig'. Det er paa 

 Qvarlsleiesteder, at og^saa i disse Egne Molybdenen, den saa 

 meget omtalte "Blyant" fra Knaben, forekommer. Vistnok saae 

 vi t. Ex. ved Öye-V. Exempel paa , at Qvartsen ogsaa i de 

 herværende Gneisbildninger danner leieformig^e Masser ^ dog- 

 er det mere troligt, at Molybdenens Leiesteder heller stemme 

 overeens med hiiu Gang-, der idelmindste viiste nogle svage 

 Spor af Kiis. Leier og* Gange af saadan Art som de her 

 tilsigtede, turde iövrig^t ikke i nogen særdeles væsenllig' 

 Grad være forskjellige (see min Opsats om Eidsvold Guid- 



