Reise i Lister- og: Maudals-Amt. 369 



Vantle er Qvifjordcn, der reg-nes at være J Miil lang', det 

 belydeligfstc. Hiin Jille Græsplet og- Söerne vare det Ene- 

 ste i Laiidskabet, der som mildere Gjenstande tillrak Oiet; 

 ellers overalt hvidg-raat, nögent I jcld, i raae Klumper, eller 

 i noget tilspidsede eller ogsaa i iioget afrundede Masser, 

 den ene ved den anden i störste Eensformig^Led^ Birlîekrat- 

 tet, hvoraf vistnok overalt, selv nær de överste Toppe, lidt 

 findes, hvor kun noget Jordsmon har kunnet laeg'g^e sig- an, 

 forniaaer her inletsteds at danne en vakker Lie saaledes som 

 i saa mange af vore andre Fjcidegne, og' de hoist enkelte 

 usle Furretræer, som staae omkring: paa de nögne eller 

 endnu med enkelte Sneplelter belag^te Klipper ved Söerne 

 i Qvinc- Vasdraget, foröge med deres torre blegede Grene 

 ikkun det traurige Indtryk af det Hele. — Vor Vei var 

 yderst besværlig- 5 de tre Slags Terrain, som her forekom- 

 me, g^lat Fjeld, Steenurd og' Myr, ere næsten lige vanske- 

 lige at komme frem over og' lige farlig-e for Hest og- Ryt- 

 ter, Vi kunde ikke tilbagelæg-ge Milen i mindre end 4 til 5 

 Timer 5 det er ogsaa næsten uhört, at disse Egne befares 

 med Heste. 



Vi standsede en Stund ved Sveinsqvæv- Helleren, en 

 Klippcblok af 6 — 8 Alens Höide, hvis underste Deel sprin- 

 g^er saaledes op i en Vinkel, at en liden Hule derved dan- 

 nes, tilstrækkelig- til at give 2 til 3 Mennesker nödtörftig^t 

 Lve. Den benyttes et Par Ug-er hver Sommer af tvende 

 Qvæg-vogtere, som just nu her passede omtrent 50 Stykker 

 Hornqvægf samt endeel Smaakreature» Da Havnegang^ene 

 ere maadelig^e, idetmindste i Sammenligning' med dem t. Ex. 

 iValders og^ Guldbrandsdalen, men Vidderne ere store nok, 

 saa vexle disse Vogtere ofte deres Station, og- mangle ikke 

 Hellere, d.v.s. Bjerghuler, at hoe i. Vog^terne kunne imidlertid 

 ikke allid afværge Björnens Anfald paa Hjorderne^ vi kom 



H, 4. A a 



