370 B, M. Keilhau 



forbi Lcvning-erne af en Koe, som ganske nylig* var bleven 

 dens Offer. — Som de eneste Kepræsentanter i denne Egn 

 for vor skjönne Alpeflora bemerkedes Azalea procumbens, 

 Saxifraga stellaris, Aicbemilla alpina^ Rliodiola. — Sveins- 

 qvævbel leren, 2267 F. o. H., ligger maaskee lidt mindre end 

 100 F. over Qvi- Fjorden. 



Endelig* blev Veiret noget bedre, og fra en umiddelbar 

 over Helleren liggende Höide, som kaldes Smölebakken, 

 2763 F. o. H. , kavdes en vel.endnu temmelig' ufuldkom- 

 men, men för dog ikke opnaaet tdsigt over Fjeldtrakten» 

 I S» 4J saaes Hovknuden; den stiger som en meget bred Kegle 

 op over den omgivende Aasstrækning, bvilken sidste vist 

 er flere hundrede Fod lavere end Smölebakkcn. 1 N. 12i, 

 Fjeldet Grubbaa, udmerket ved et steilt Affald med Vest, 

 med hvilket det staaer frem mod Siredalen. Det höieste 

 af alle Fjelde, som man her veed at nævne, Rucn, skal 

 ogsaa, i godt Veir, være at see fra denne Station, og lig-e- 

 ledes Skjerkeknuden; omtrentlige Viseerlinier til disse Fjel- 

 de bleve angivne af Veiviserne» Endnu flere Punkter, 

 som ere afsatte paa den hermed fölg^ende Kart -Skizze, 

 vare fuldkommen synbare. Stationen selv afgiver et meget 

 godt Maal for Niveauet af hele dette Stykke af Höilandet 

 baade östen- og* vestenfor Qvine-Elven^ kun faae Toppe 

 naae et noget betydeligeu större Niveau 5 Ö., S» og- V. er 

 der vist ikke nogen, som er 500, ja man kan maaskee sige 

 400 eller endog^ blot 300 F. höiere. 



Endnu var der af vor vistnok ikke meer end et Par 

 Miil lange, men dog* meget anstrængende Dagsreise en halv 

 Miil tilbage* Endelig* nærmede ogsaa den sig sin Ende, 

 og* den vestre af de saakaldfe Qvine-Pladse kom tilsyne, 

 nemlig^ det ene af de tvende herværende Bosteder, der til- 

 ligemcd Fjeld-Gaardcn Haahelleren, endnu 3 Miil höiere 



