372 B. M. K e i 1 h a u 



livillîen îg'jea Isan antares at ligg^e et Snees Fod over Qvî- 

 Qordeii-, den Sidstes Höide bliver saaledes mecj et rundt 

 Tal 2200 F. o. H. 5 til det samme Resultat förer Maalingen 

 ved Sveinsqvæv-Helleren. 



Bjerg^arten ved Salmelie har en Hovedmasse af g^rön- 

 lighvid Feldspath, sort frisk Glimmer, gråa glasagtig' Qvarts 

 og sort Hornblende, i denne Hovedmasse, som er af middels 

 ffrovt Korn og' af fuldkommcn Granitslruktur, ligge kjödröde 

 Dobbeltkrystaller af Orthoklas, en Tomme lange og derover, 

 saa tæt sammenhobede, at de tildeels udgjöre mere af det 

 Hele end Grundmassen. Ofte om ikke allid have de een 

 og samme Længde - Retning* , saa at Bjerg arten, saasnart 

 dens Korn bliver mindre og- Glimmeren opiræder i större 

 3Iæng"de, — i hvilket Tilfælde ogsaa Glimmerbladene ere 

 temmelig ligelöbende med de större Orlhoklaskryslallcr — , 

 viser sig med en Parallelstruklur, der ogsaa her forraader 

 Gneisnaturen. Allerede dette Forhold gjör det muligt at 

 bestemme Strög og Fald, hvad dog endnu bedre kan skee 

 ved at iagttage en i enkelte smale Zoner udviklet Modifi- 

 cation af Hovedbjergarten, en Afændring nemlig, som er 

 ganske gneisagiig. Saaledes Indskydning ved Salmelie^ 

 85—900 Ö. og V. 71, 7, d. e. N. og S. 5| r. 



Den ovenfor beskrevne Hovedbildning saaes med nogle 

 Forandringer og enkelte Afbrydelser paa hele Veien til 

 Gaarden Qvinen. Den gaaer nemlig undertiden over til 

 andre Gneis-Granit-Bildninger lige dem, som vare antrufne 

 paa Hekfjeld og Qvinnesheien, og ved Gofarslyön-Legeret be- 

 merkedes den i disse Egne oftere forekommende fiinkoruige 

 ng fiinskifrige, glimmerrige Gneisbildning at være indleiet 

 deri. Paa dette Sted er en Klippe, hvoraf et Profil er 

 fremstillet paa Tab. IV, Fig. 5: a. den skifrige Gneis, fal- 

 dende omtrent 30« til N. 3, 4, 12j b. den granitsike Bild- 



