374 B. M. Keilhau 



Ilden forcndeel fra Blokkene, hvoraf idctmindste dog; en ojj 

 anden antræffes i en henfaldende Tilstand. 



26de Juli. Fra Qvinen til Haahelleren under Hylle- 

 stad i Sætersdal. — Vor lille Karavane blev forstærket, idet 

 vor velvillige Vært Torger ßjörnsen Qvinea, der, især som 

 ivrig; Rensdyrskytte, noie kjendte selv de fjernere Fjelde, 

 med Fornöielse gjorde os Selskab paa det n« forestaaende, 

 endnu mere end för ind i Örkenen gaaende Stykke af vor 

 Reise. lloved-Elvens Dal er ogsaa ovenfor Gaarden Qvi- 

 nen meget vanskeligere at befare end Fjeldmarken ved Si- 

 den 5 vi böiede derfor strax af fra Elven, og- tog;e först 

 Retning-en mod I\V. INær ved Gaarden saae vi i en Tor- 

 veniyr, som man benytter, Levning;er af Furre- og' Birke- 

 træer til et Dyb af 2J Alen fra Overfladen^ Birkebarken 

 havde g-anske sin hvide Farve. I Nærheden af Sæteren 

 Ovnheller- Stolen, som vi kort efter kom forbi, mödte en 

 4 til 5 Fod hoi Gran, i et IViveau o. H., som kan anslaaes 

 til 2400 F, Enkelte saadanne Buske af Gran og' Furre 

 skulle findes hist og- her i hele denne Trakt. Ilden at have 

 oversteget nogen betydelig Höide befandt vi os, i Egnen 

 ved hiin Sæter, allerede ved Vande, som lobe ud til Sire- 

 dalen; et af disse er Hone- Våndet 5 den lille Elv, som ud- 

 springer herfra og ender i Sire-Aaen, kaldes Hone -Elven. 

 Efteråt have passeret denne, havde vi den mod Vest udsprin- 

 gende Fjeldstrækning Grubbaa umiddelbar foran os. Falke- 

 dalen er et dybt, ganske transversalt, fra S. mod W, gaa- 

 ende Indsnidt i den, hvilket ender med et Pas, hvorfra atter 

 et andet, men mindre Tværsnidt gaaer ned til den anden 

 Side. Passets Kulminations - Punkt, eller det Laveste af 

 den her paa Grubbaa dannende Sadel, 3132 F. o» H. 3 de 

 meest fremragende Punkter paa dette Fjeld turde være om- 

 kring 500 F, höiere, altsaa Grubbaa, med et rundt Tal 



