396 B. M. Keilhau 



Föds Diameter, moder man ved Veien mclJem Lindeland 

 og Hompland ligeoverfor det Sted, hvor de omtalte fald- 

 baandagtige Skikter forekomme, i en saa paafaldeude Belig* 

 genbed, at det egentlig er for dens Skyld, at Dal-Proßlet 

 Fig» 11 er vedföiet^ see bemeldte Profil, Tab. IV. 



Torv bemerkedes paa denne Dags Reise ikkun nederst 

 paa Lunde-Sletten. At den sidstnævnte engang ikke har 

 været stort Andet end en eneste Torvemyr, synes meget 

 troligt. 



2den August» Paa Tonstad. — Den brave B. Aslak- 

 sen, vor trofaste Reisefælle, sagde os ber Farvel j over 

 Fjcldene i Öst drog ban tilbage til Hjemmet. 



Tonstad ligger omtrent 130 F. o. H. 5 uagtet dette 

 ringe Niveau trives nogle Æble- og Kirsebær- Træer, som 

 man dersteds bar opelsket, ikkun maadeligen. De Fjelde, 

 som ganske umiddelbar omgive Dalen, naae endnu en Höide 

 af omtrent 2000 F. o. H. ; Hr. Seil besteg Vermeknuden 

 og det Höieste af Fjeldet ved Findalsrindcn, tvende Punk- 

 ter en balv Miils Vei i nordvestlig Retning fra Tonstad 3 

 saalcdes erholdtes Maalinger for disse Steder, bvorefter det 

 forstnævnte er 1700 og det andet 2270 F. o. H. Af lig-- 

 nende Höide er det ved Dalen endnu nærmere Fjeld Raut- 

 aaknuden, der reiser sig i Sydost fra Kirken. 



Ogsaa ved Tonstad træffer man Gneisbildninger stærkt 

 blandede med Hornblende,- saaledes ved Foden af Rautaa- 

 knuden, hvor Indskydningen fandtes 40 — 50^ Ö. 7, Ö. 6, å, 

 e. IV. ^ r. En Steenpröve fra Vermeknuden viste en særdeles 

 charakteristisk Gneis, men ikkedestomindre porphyragtig og 

 ligelcdes med Hornblende, kort umiskjendeligen det samme 

 Bjergled som Bjergarten ved Bjunæs og Salmelie, hvilken 

 i et enkelt Haandstykke vel ikke let vilde blive ansect som 

 en Gneisbildning. Opimod Toppen af Vermeknuden synes 



