24 C. W. Carstens. 



ter at hente Exeinpler, som kunde illustrere, hvilken over- 

 ordentlig Magt der ligger i Legemernes Yolumforandringer 

 ved Temperaturovergange baade op over og nedover Tem- 

 peraturskalan; dette maa imidlertid ansees tilstrækkelig 

 bekjendt, og vi skulle her kun, specielt for Jernets Ved- 

 kommende, bemærke, at dets Udvidelse, der forøvrigt va- 

 rierer efter Jernets I>eskaffenhed, er saa betydelig, at en 

 Ophedning f. Ex. til 50° C. — forsaavidt man overhovedet 

 kan udtrykke sig saaledes — i denne Henseende vil ækvi- 

 valere en mekanisk Strækkraft af omtr. 3 — 4 Tons pr. Kva- 

 drattomme for Rujern og 7 — 8 Tons pr. Kvadrattomme for 

 Stangjern. Naar man tænker sig den ene Side af en kom- 

 pakt Jernmasse ^saaledes udvidet ved en Ophedning til et 

 Par hundrede Grader, medens den anden Side omtrent be- 

 holder sit tidligere Volum, saa kan man gjøre sig en Ide 

 om, hvilke voldsomme Tensioner der maa fremkaldes i Mas- 

 sen. Dertil kommer for Kanoners Vedkommende, at ikke 

 hele Løbets Længde bliver ligemeget opvarmet, men for- 

 trinsvis det egentlige Kammer og de nærmest dette liggende 

 Partier, og i denne Omstændighed har man sandsynligvis 

 ogsaa at søge Aarsagen til, at Kanoner saa hyppigt springe 

 kileformigt i Trakten omkring Tapperne. 



Efter hvad ovenfor er udviklet, er de tangentiale Ten- 

 sioners væsentligste Ulempe deres sandsynhge Uregelmæs- 

 sighed fia det Indre udovcr, og, da denne hidrører fra, at 

 Varmekilden kun er intermitterende, saa maa en hurtigere 

 Skydning anta ges l)lot at kunne befordre den for Kanonens 

 Styrke gunstigste Udvikling af disse Tensioner. Derimod 

 ville de longitudinale Tensioner ved rask Fyring og især 

 maaske ved Anvendelsen af oi>liedede Projektiler, forsaavidt 

 der kan blive Tale om saadannc, blive endnu mere anstræn- 

 gcnde for Kanonen, end de allerede ere under almindehge 



