Om Jernet som KanonmateriaL 47 



ved en Pression, der i Middeltal af tre Prøver var omtrent 

 37,800 ^ pr. Kvad. Tomme, hvilket svarer til en absolut 

 Fasthed af 75,600 ^, medens Materialets absolute Fasthed 

 i Virkeligheden kun var 26,800 ^., og altsaa en Prøvebarre 

 af Tversnit, som Cylindervæggen, i Prøvemaskinen allerede 

 vilde afslides ved en Belastning af 13,400 ^ pr. Kvadrat 

 Tomme. Ved en Vægtykkelse lig Kalibret (= 2 Tonmier) 

 sprængtes først Cylinderen ved en Pression af 80,000 ^ pr. 

 Kvadrat Tomme, medens Materialets absolute Fasthed, som 

 nævnt, kun var 26,800 *^., og selv om man kunde antage, 

 at enhver Del af Cylindervæggen bidi'Og ligemeget til 

 Modstanden, vikle altsaa en Barre af samme Tversnit kun 

 have udholdt en Belastning af 53,000 %, o.s.v. 



Nu har vistnok Cylinderformen i denne Henseende sin 

 Betydning; meningen vil vel tillægge denne alene den store 

 Forskjellighed i Modstandsevnen. Rodman vil forklare Tin- 

 gen saaledes, at, ligesom en statisk Belastning er en afta- 

 gende Funktion af Tiden, vil ogsaa for en hvilkensomhelst 

 Kraftanvendelse for et givet Arbeide Kraften være en afta- 

 gende Funktion af Tiden; m. a. 0., fordi Maximalpressio- 

 nen i en Kanon, ligesom i disse Cylindere, kun existerer i 

 en saa overordentlig kort Tid, ville Kanonerne kunne ud- 

 holde en betydelig større Pression, end den, der lader sig 

 beregne af Kanonvæggenes Tykkelse og Materialets absolute 

 Fasthed, saaledes som denne Størrelse fremgaar af Forsø- 

 gene i en almindehg Prøvemaskine, selv om man ganske 

 lader ud af Betragtning, at Materialets effektive Modstand 

 i en Kanon er omvendt proportional med Kvadratet af Af- 

 standen fra Axen. I Realiteten kan det vel være omtrent 

 ligegyldigt, hvorledes man forklarer Fænomenet; Hovedsa- 

 gen er, at Modstandsevnen under saadanne Omstændigheder 

 faktisk viser sig større; men, saavidt skjønnes, hgger det 



