16 C. ^Y. Carstens. 



og derved at ophæve de naturlige Tensioner, noget synder- 

 ligt Værd for Praxis, fordi disse Forandringer i Regelen 

 kræve meget lange Perioder. Da saaledes Metalurgen idet 

 hele niaa siges at være temmelig magteslos ligeoverfor 

 disse naturlige Tensioner, vil deres skadelige Indflydelse 

 paa Materialets og Gjenstandens Styrkeforholde ogsaa hlive 

 følelige ved Kanontilvirkningen, hvad enten Kanonen frem- 

 stilles ved Støbning eller Smedning, især dog i første Til- 

 fælde. 



Hvad dernæst de kunstige, med Forsæt fremkaldte 

 Tensioner angaar, saa siger det sig selv, at, naar disse an- 

 bringes paa en Kanon, maa de fornuftigvis modarbeide alle 

 eller enkelte af de Kræfter, som stræbe at sprænge Kano- 

 nen, da de jo ellers bUve fuldstændig meningsløse. De 

 kunne tilveiebringes saavel ved støbte Kanoner (Rodman's 

 Methode), som ved smedede (Annstrong's Methode) og Hen- 

 sigten med dem er at bringe de indre, centrale Partier af 

 Kanonen i en Tilstand af Kompression og de ydre Partier 

 i en Tilstand af Spænding, for at enhver Del af ^laterialet 

 skal kunne overtage en nogenlunde hgelig Anpart af An- 

 grebet, hvilket ellers ikke opnaaes, naar Metalcylinderen liar 

 en noget betydeligere Vægtykkelse. Naar man tænker sig 

 en ^Iftalcylinder bestaaende af mange tynde, concentriske 

 L;ig, saa vil, som bekjendt, ethvert af disse Lag yde en 

 Modstand, deltage i den samlede Masses Modstand mod en 

 indenfra radialt iidad virken(h' Kraft i et Forhold, omvendt 

 som Kvadratet af Afstandcn fra Axen, og den Hjelp, de 

 enkelte Lag yde, vil saaledes aftage hurtigt, eftersom man 

 rykker udover. Man kan derfor ikke vilkaarligt ført»ge Ka- 

 nonens Styrke blot ved at forøge Va^gtykkelsen; livert nyt 

 Tilskud i Materialtykkelsen bliver mindre ou mindre etlek- 

 tivt, og man naai* nicLxel snart en (Iriemlse, hvor 'i'ilskuddet 



