Om Jernet som KanonmateriaL 13 



kan fremkalde næsten et hvilke tsomhels t Slags Brud blot 

 ved at variere Brydningsmaaden, og Tiden i denne Hen- 

 seende er det Afgjørende for Bruddets Karakter. Selv om 

 man dog vil holde fast ved en saadan Forklaringsmaade af 

 Vibrationernes Indflydelse, idet man antager en formehg 

 Omkrystallisation af Jernmassen, der saaledes gaar over 

 fra en senig Struktur til en kornig-krystallinsk, vikle den 

 formentlig kun finde Anvendelse paa Smedejern og i Høiden 

 Staal; men det vikle dog være altfor urimeligt at antage, 

 at saa heftige Rystelser, som en Kanon er udsat for, ikke 

 skulde øve nogen Indflydelse ogsaa paa Rujernet. Det sy- 

 nes derfor naturligst at tænke sig, at de ved Stødet frem- 

 bragte Vibrationer i Kanonmassen simpelthen ville afficere 

 Cohæsionen saaledes, at de ligesom løsne en Smule (livad 

 man paa Tydsk vikle udtrykke ved det særdeles betegnende 

 Ord „auflockern") den i enhver Jernvarietet mer eller min- 

 dre fremtrædende krystalliniske Textur og angribe den in- 

 dre Sammenhæng mellem de enkelte Krystalindivider eller 

 Krystalgrupper. Naar et Material med idelige Gjentagelser 

 er udsat for saadanne Paavirkninger, synes det klart, at 

 dets Modstandsevne mod ydre Kræfter vil lide derunder, og 

 at altsaa Vibrationerne ubetinget vilde svække Materialet' 

 og det i en ikke liden Grad. Denne Forklaringsmaade 

 stemmer ogsaa nærmest overens med Roebling's An- 

 skuelser'^) om Aarsagerne til, at Smedejernkonstruktioner 

 svækkes under LuWydelsen af Vibrationer; han antager nem- 

 Kg at de enkelte Fibrer eller Lameller i Smedejernet løs- 

 nes, hvilket endnu mere vil paaskyndes derved, at de stedse 

 i høiere eller mindre Grad ville være omgivne af Slag- 



*) Originalafliandlingen skal findes i „Engineer" l'or 1861, hvilken 

 desværre ikke har været mig tilgjængelig. 



