4 C. W. Carstens. 



vil have idetmindste nogeii Adgang til, naar saadant behø- 

 ves, ikke alene ved Forbedringer i Konstruktionen, men 

 ogsaa ved Modifikationer i Kraftens Anbringelse at lette de 

 Krav, som ellers maatte stilles til selve Materialet, saaledes 

 gjelder det samme i nogen Grad visseHgen ogsaa om Kano- 

 ner. De Nudler, ved hvilke man skulde kunne arbeide til 

 dette Øiemed, ere naturligvis Krudtet, dets Sammensetning 

 og Form, hvoraf Forbrændingshastigheden betinges; men 

 ligesom der idethele lige til den aller sidste Tid maa siges 

 at være gjort forholdsvis meget smaa Fremskridt i Kjend- 

 skabet til dette Stof, der dog allerede tæller sin Existence 

 efter Aarhundreder, isærdeleshed naar man anstiller en 

 Sammenligning med de senere Tiders overordentlige Frem- 

 skridt paa andre Feldter, saaledes er det ogsaa betegnende 

 for de første Aar, efteråt Stødet var givet til disse Bestræ- 

 belser for at tilveiebringe paa eengang kraftigere og paa- 

 lideligere Kanoner, at man syntes fuldstændig at glemme 

 Kraften (Krudtet) over Kanonen. Istedetfor at lade begge 

 disse fuldkommen sideordnede Hensyn, Krudtet paa den ene 

 Side, og Materialet paa den anden, løbe jevnsides med hin- 

 andeii og offre begge Faktorer ligemegen Opmærksomhed, 

 synes Artilleriet ligetil den allersidste Tid at have valgt 

 den lettere; Vei for at skalle sig det virksomme Skyts, som 

 Tiden krævede, — den nemlig simpelthen at raabe ])aa 

 stedse bedre og bedre Materialer, i Tillid til, hvad den nio- 

 deriHî Jernindustri forjiiaacde at pra-stcre, uden at man 

 samtidig gjorde tilsvarende Anstraiigelser for at skaffe no- 

 gen Lettelse for selve Mateiialet fra den Kant, bvorfra en 

 saadan ene kunde lientes, nemlig fra Krudtet. Uroderpar- 

 ten af den vanskelige Opgave at skaffe tidsmu\ssige Kano- 

 ner er saalciles lileven kastet over i)aa .lernindu^trien, som liei- 

 uimodsigelig ogsaa liar udrettet store Ting, men dog ikke 



