Om Jernet som KaiionmateriaL 53 



forringe dens Styrke; her er derimod Stedet til at under- 

 søge, hvilken Indflydelse de maatte have paa selve Materi- 

 alet, paa Jernets Fasthed eller Modstandsevne idethele, om 

 denne forøges eller forringes ved det samtidige Angreb af 

 en permanent Kraft og en Stødkraft, der arbeide i samme 

 Retning. 



Ved dette Spørgsmaal komme vi strax ind paa en Ei- 

 endommelighed hos Jernet, der vistnok længe har været 

 kjendt, men som ligetil den allersidste Tid ikke har været 

 fuldstændig udredet, og hvis Betydning for Jernets prak- 

 tiske Anvendelser hidtil maaske ikke er bleven vurderet 

 ganske efter Fortjeneste, — nemlig dets saakaldte Træt- 

 hed; under denne Betegnelse forstaar man Jernets eien- 

 dommelige Forhold ved idelig gjentagen Anbringelse og Fjer- 

 nelse af en Belastning. Blandt andre har Fairbairn allerede 

 tidligere paavist, at Jernet under saadanne Omstændigheder 

 vil forholde sig exceptionelt, og vil ikke kunne taale en Be- 

 lastning, der ligger endog langt under Brudbelastningen ved 

 permanent Belastning. Ved nogle Forsøg med Rujern ^ 

 denne Retning af Kapt. Rodman *) fremgaar tillige, at, naar 

 en Jernbarre efter en længere Række umiddelbart paa hin- 

 anden følgende Belastninger og Aflastninger faar Lov til at 

 hvile gjennem et ikke altfor kort Tidsrum (f. Ex. et Par 

 Uger), saa vil baade den permanente Forlængelse og den 

 fra den enkelte innbringelse af Kraften hidrørende Stræk- 

 ning formindskes betydelig, endog i den Grad, at der i en- 

 kelte Tilfælder behøvedes nogle og femti Gjentagelser, for 

 at bringe Strækningen . og den permanente Forlængelse op 

 til det samme Punkt, hvor de vare før Begyndeisen af Hvi- 

 leperioden, saaledes at Jernets Modstandsevne klarligen for- 



„Reports of experiments etc." Pag. 167, o, fl. 



