68 C. W. Carstens. 



peg angaaende Kanonernes ydre Fonn, hvor pludselige 

 Sprang i Dirnen sionerne ogsaa fra denne Side (vi skulle 

 nedenfor se, at de bør undgaaes ogsaa af andre Grunde) 

 udsætter j\Iatenalet for en skadelig Paavirkning, som man 

 saaledes har i sin jVIagt at modificere og formilde. Ere 

 Vibration ernes Virkninger skadelige for Jernet, naar Gjen- 

 standen udgjør en eneste sammenhængende ]\Ietaknasse, saa 

 ville de formentlig være det cndnu i liøiere Grad, naar den 

 er sammensat af flere Dele, ligesom f. Ex. ved Armstrong- 

 kanonen, hvor Ring drives udenpaaKing, og ved det andet 

 Princip for sammensatte Kanoner, Materialer med aftagende 

 Elasticitet indenfra udåd, — selv uanseet, at saagodtsom 

 alle saadanne opbyggede Kanoner i større eller mindre Ud- 

 strækning vise pludselige og store Overgange i Dimensio- 

 nerne. 



Strækbarhfilen. Det er klart nok, at, dersom man stedse 

 kunde undgaa at anstrenge et Material saa stccrkt, at det 

 antager nogen permanent Formförändring, eller efter den 

 almindelige Talebrug — kunde undgaa at belaste det ud- 

 over Elasticitetsgrændsen, saa vilde man naturhgvis altid 

 have den størst mulige Sikkerhed; men for nogen Varighed 

 er dette vistnok kun i forlioldsvis sjeldne Tilfælder tænke- 

 ligt, om nogensinde. For vor Gjenstand har det imidlertid 

 mindre Betydning, hvorvidt Jernet inden visse Gra^ndser 

 virkelig er fuldkommen elastisk, eller ei, — hvorvidt det 

 indenfor en vis Maximumsværdi af Kraften ingen permanent 

 Formförändring antjiger, og om man saaledes hov forklare 

 de ovei-maadö smaa Forlængelser, som ul)estridelig frem- 

 træde endog ved san'deles smaa Belastninger, naar Pr(<ve- 

 stangen er tilstraîkkelig lang, Maakîai)paratet tilstra^kkoligt 

 skarpt, og Maalingen foretages nogenlunde snart efter Stræk- 

 ningen, i)aa andre Maadei-, f. \]\. s(nn liidrorende fra den 



