Om Jernet som Kanonmaterial. 69 



ved selve Strækningen udvildede Varme, eller derfra, at 

 Prøvestangen først i Maskinen under Paavirkning af en 

 Strækkraft bliver fuldkommen ret og lige. I den perma- 

 nente Udvidelse af Kanonløbet, der indtræder saa hurtigt 

 naar Materialet i ringeste Grad er modtageligt derfor, og 

 som idethøieste kun for en liden Del kan tænkes hidrø- 

 rende fra andre Aarsager, har man et paatageligt Bevis 

 for, at de Kræfter, som man her har at bestille med, under 

 alle Omstændigheder ere store nok til naarsomhelst at drive 

 de almindelige Materialer ud over Elas ticitetsgrændsen, naar 

 de i ringeste Grad ere modtagelige for permanent Form- 

 förändring. Det vil i hvert Fald aldeles ikke kunne be- 

 nægtes, at man under de særdeles voldsomme Stød i en 

 Kanon selv ved de mest elastiske Materialer, der samtidig 

 besidder stor Fasthed, stedse bevæger sigpaaYder- 

 grændsen, hvor man intet Øieblik kan være fuldkommen 

 tryg paa, at ikke Materialet drives til en permanent Form- 

 förändring, og dette er et yderst vigtigt Moment, som man 

 intet Øieblik tør lade ud af Sigte ved Bedømmelsen af 

 Kanonmaterialerne. Selv om man derfor kunde tænke sig et 

 Material, der besidder saa stor absolut Fasthed, og som 

 tillod saa betydelige forbigaaende Formforandringer, at 

 det ubetinget maatte antages, at kunne modstaa Stødkraftens 

 Angreb, saa yder dog et saadant Material ikke den Sik- 

 kerhed, som et mere strækbart, om dette end besidder 

 en noget mindre absolut Fasthed. 



Ved en hvilkensomhelst Staal- eller Jernstang vil der 

 foruden den forbigaaende, den elastiske Forlængelse ogsaa 

 indtræde en permanent Forlængelse, om ikke før, saa ial- 

 fald idet Stangen afslides. Derfor maa enhver Formel, der 

 skal kunne give et fyldestgjørende Udtryk for det ved plud- 

 sehg Afslidning udførte, det dertil nødvendige mekaniske 



