Om Jernet som Kanonmaterial. 79 



og Distancen mellem dem saaledes blev større, end almin- 

 delig i de øvrige Lande. 



Paa dette Sted kunne vi ikke undlade at omhandle en 

 Indvending, som fra enkelte Hold er bleven gjort mod 

 Nytten af Stangjernets Strækbarhed ved dets Anvendelse til 

 Kanoner, og som visselig heller ikke er ganske uden Grund, 

 men dog ligesaa vist af Enkelte er bleven overdrevet og 

 tildels, f. Ex. hos HoUey i hans Værk „Ordnance and 

 armor" endog bærer Præg af at gaa den personlige An- 

 skuelses Ærinder, idet den er benyttet som et Hovedargu- 

 ment mod Stangjernet, der for enhver Pris synes at skulle 

 rives ned. 



Som nævnt under Elasticiteten, kan Jernets Elastici- 

 tetsgrændse ved hensigtsmæssig mekanisk Behandling drives 

 saa stærkt op, at den stundom endog kan nærme sig til 

 Brudgrændsen; da nu samtidig Strækbarheden vil forringes 

 i samme Forhold, saa slutter Holley, der heller ikke synes 

 i og for sig at turde benegte Strækbarhedens store Betyd- 

 ning for Modstand mod Stød og Stangjernets Overlegenhed 

 i denne Henseende, (Pag. 303) at, dersom Stangjernet saa- 

 ledes forandrer sin Form under Krudtgasens Pression, saa 

 vil det tilslut ved denne gjentagne Strækning tabe sin Duk- 

 tilitet og gradvis nærme sig den Egenskab eller Tilstand, 

 der tillægges haardt Staal eller Rujern, og da det dertil, 

 sammenlignet med Staalet, besidder mindre Elasticitet, saa 

 bliver dets Sikkerhed som Kanonmaterial end yderligere 

 reduceret. 



At en Forandring i Virkeligheden finder Sted i no gen 

 Udstrækning, synes ogsaa bekræftet af fleres Udtalelser; 

 men da der, saavidt mig bekjendt, ikke foreligger et eneste 

 praktisk Forsøg med et saaledes forandret Stangjern fra 

 det Indre af en Kanon, bliver det for at kunne bedømme 



