100 c. w. Carstens. 



hvad man end tror at maatte dømme om selve Kanonerne. 

 Vi have i denne Af handling kun indirekte at gjøre med selve 

 Kanontilvirkningen, og vi skulle derfor indskrænke os til 

 et Par Bemærkninger ved Arheidsmaaden for Ringe eller 

 Cylindere af saa stor Diameter, som Armstrong anvender 

 dem til sine Kanoner af sværere Kaliber. Den almindeligste 

 Fremgangsmaade er formentlig den, at man ved Endesveis- 

 ning fremstiller en meget lang Jernstang af trapezformet Tver- 

 snit') med lidt konvexe Skraasider, opruller denne spiralfor- 

 migt, giveren Sveishede og sveiser under Hammeren. Det 

 fremliæves som det største Fortrin herved, at man paa den Vis 

 skulde faa Jernstangens fibrøse Struktur tilgodegjort for Rin- 

 gens tangentiale Modstandsevne, idet Fibrene skulde følge Pe- 

 riferien, — en Antagelse, ved hvilken man med vort nuvæ- 

 rende Kjendskab til Jernet maaske ikke tør fæste for 

 ubetinget Tillid, tiltrods for den megen Talen og Skriven 

 netop om dette Punkt; thi, ligesom der ubestrideligt endnu 

 er noget uklart ved denne saa hyppig supponerede Fiber- 

 dannelse hos Stangjernet, isærdeleshed, naar det skal be- 

 handles i noget større Masser, saaledes er det vistnok ogsaa 

 ulige lettere i et givet Tilfælde at bevise dens Tilværelse 

 ad Ræsonnementets Vei, hvad man ikke sjelden ser, end at 

 tilveiebringe det i Praxis. Hvad dernæst selve Sveisningen 

 angaar, saa maa Forholdet i dette Tilfæhle visselig antages 

 at være ganske gunstigt for en god Sveisning, fordi Massen 

 er niin(h-e, og Hanmierslaget saaledes kau Idive mere virk- 

 somt, og, da Sveisstederne i de spiralvundne Ringe ville 

 løbe omtniut parrallelt med '1'augeutialkraiterne, maa de 



*) Man faar formentlig en fuldkomnere Sveisning ved at anvende 

 Jemstængcr, hvis Tversnit er en regulær Firkant, paa Grund 

 ai" den Forandring, som Tvcrsnittet undergaar ved Oprullingen 

 i Spiral. 



