Om Jernet som Ivanonmaterial. 113 



Forhold ved liøiere Temperaturer ville være tilstrekkelige 

 til at vise, at Staalet, forsaavidt man mider denne Beteg- 

 nelse sammenfatter alle de Jernvarieteter, der tilstede en 

 Smeltning og Støbning i det store, netop i denne Operation 

 besidder et meget væsentligt Fortrin til Kanonmaterial frem- 

 for det egentlige Stangjern, ved hvilket man kun er hen- 

 vist til Sveisningen, eller, hvor denne ikke er anvendelig, nødes 

 til at søge mer eller mindre kunstige Udveie. Imidlertid 

 mangler der, som vi have seet, desværre ikke Vanskelighe- 

 der nok ved Fremstillmgen af større Kanonemner af Staal; 

 man har i Blæredannelsen, Svindingen og de deraf foraar- 

 sagede Tensioner Fiender, der allerede gjøre Sagen betæn- 

 kehg nok, og mod hvilke man, som sagt, for Tiden kan 

 skaffe sig enten aldeles ingen eller kun ufuldkomne Garan- 

 tier. Der klæber saaledes ved Støbestaalet som Kanonma- 

 terial en meget væsentlig Ufuldkommenhed, der stemmer 

 daarUgt overens med dets høie Pris, naar det anvendes til 

 sværere Kanoner, og baade i teknisk og økonomisk Hense- 

 ende ville Vanskelighederne blive større ved et blødere Staal, 

 end ved et haardere, men et haardt Staal kan man, som 

 udviklet i forrige Afsnit, aldrig tænke paa at anvende til 

 Kanoner. Værre, end alt, er dog maaske den Omstændig- 

 hed, at Støbestaalet, förunderligt nok, i Regelen er temme- 

 lig ujevnt; det skulde jo synes, som om man ved en Smelt- 

 ning og Støbning i det store maatte have den størst mulige 

 Chance for at faa et homogent og jevnt Produkt; men dette 

 viser sig faktisk ikke at være Tilfældet. D.enne Ujevnhed 

 har f. Ex. altid været en af de væsentligste Ankeposter mod 

 Bessemermetallet, nagtet netop Bessemerprocessen næsten 

 mere, end nogen anden Staalproces maatte antages at be- 

 gunstige en fuldkommen Blanding, og den har idethele, 

 saavidt vides, altid været en Hovedindvending mod Staalets 



Nyt Mag. f. Naturv. XVHI. I. 8 



