Om Jernet som Kanonmaterial. 117 



Smeltning og Afkjøling, der tilsteder Rujernets Blandings- 

 dele at ordne sig ganske naturligt, vil denne sidste Virke- 

 maade af Omsmeltningen, som man kan kalde den mole- 

 kiilære, stedse tendere til at fremkalde Rujernets sande 

 Egenskaber, naar det ved kunstig Behandling har faaet en 

 anden Karakter, end Ertsens Beskaffenhed naturligen vilde 

 føre det med sig. Den indebærer imidlertid Muligheden 

 baade af en P'orbedring og af en Foriingelse af Rujer- 

 nets Egenskaber, aiteftersom man for den enkelte Va- 

 rietet og den Anvendelse, man tilsigter, anvender Overhed- 

 ningen i større eller mindre Udstrækning og forstaar at 

 indrette selve Smeltningen og Afkjølingsforholdene mer eller 

 mindre guiistigt for den Anordning af Krystalindividerne og 

 Krystalgrupperne, der bedst udvikler de for det foreliggende 

 Tilfælde ønskeligste Egenskaber hos Rujernet. Disse mole- 

 kulære Virkninger ville saaledes altid være fuldstændig af- 

 hængige af den Maade, paa hvilken Omsmeltningprocessen 

 ledes. 



Den førstnævnte Indvirkning af Omsmeltnigen, den ko- 

 miske, gaar derimod sin Gang uanseet Processens Led- 

 ning og kan idethøieste modificeres en Smule; den maa 

 derfor siges i egentligste Forstand at tilhøre den og at være 

 den for Omsmeltningen karakteristiske Indvirkning paa Ru- 

 jernet. Naar undtages Forbrændingen af endel Grafit, 

 hvorom nedenfor, er imidlertid Omsmeltningens komiske 

 Indvirkning paa Rujernets Bestanddele udelukkende af ska- 

 delig Natur, idet den dels koncentrerer de Forureninger, 

 som allerede iforveien findes i Rujernet, dels bringer nye 

 ind, fra Herdsaalen, Ovnvæ.ggene, ved Flyveasken fra Brænd- 

 materialet eller ved Berørelsen med dette o. s. v. Dels 

 ville simpelthen Metaller og andre Baser udreduceres og 

 opblandes i Jernmassen, dels vil det reducerede Silicium, 



