Om Jernet som Kanonmaterial. 121 



Afhandling, som denne, neppe kan være Tale om at gaa 

 nærmere ind paa Tingen, selv bortseet fra de store Van- 

 skeligheder ved et saadant Forsøg. Da det desuden ligger 

 aldeles udeufor dens Afhandlings Plan at omhandle selve 

 Kanontilvirkningen i dens praktiske Gjennemførelse, faar 

 det her være nok at minde om, hvorledes en langsom Smelt- 

 ning tenderer til at forringe Kulgehalten, idet den i Rege- 

 len vil virke oxyderende, m_edens en stæn'k Overhedning og 

 en langsom Afkjøling vil begunstige Grautens Udvikling. 



Her turde dog være Stedet til med et Par Ord at be- 

 røre selve Smelteapparatet, fordi de senere Tiders Frem- 

 skridt have medført nogen Forandring i denne Henseende. 

 Det har, som bekjendt, været almindeligt for alle vanske- 

 ligere Smeltninger, saaledes ogsaa for Kanonstøbningen, 

 stedse at anvende Flammeovne, fordi disse i Regelen tilled 

 en lettere Regulering af Processen, og ialfald i enkelte 

 Lande, t. Ex., Østerrig, var det endog en ufravigelig For- 

 dring fra Artilleriets Side ved enhver Kanonleverance, at 

 Omsnieltningen skulde ske i Flammeovne. De senere Aar 

 har imidlertid bragt meget betydelige Forbedringer ved den 

 anden Klasse af Omsmeltningsapparater for Rujernet, Kup- 

 pelovnene, saaledes at det nu for Tiden neppe kan ansees 

 fuldt begründet at vedblive disse Fordringer, selv uanseet 

 den ulige bilUgere Smeltning i Kuppelovne, undtagen maaske 

 i ganske exceptionelle Tilfælder, hvor man skal behandle 

 et meget grafitisk Rujern. Hvad enten man benytter Flam- 

 meovn eller Kuppelovn, bliver dog under alle Omstændig- 

 heder Hovedsagen"^), at den, der skal lede Operationerne, 

 besidder et nøiagtigt og udstrakt Kjendskab til Rujernet og 



*) Vi have ovenfoi' seet, at de Rujernet forbedrende Virkninger 

 af Omsmeltningen for den væsentligste Del ere afhængige af 

 Processens Ledning. 



