156 C. W. Carstens. 



non et betydeligt Fortrin. Det er klart, at denne Ulempe 

 i langt stærkere Grad rammer Kanoner af sværere Kaliber, 

 end de smaa, og det er neppe tvivlsomt, at Virkningerne 

 endog ville voxe stærkere, end forholdsvis til Kalibret. Idet- 

 liele ligger det nært, at en kunstig, kompliceret Bygning 

 ikke hører hjemme ved Kanoner, men at saadant hor kun 

 kan opfattes som en Nødhjelp, som man ikke skulde gribe 

 til, uden at der virkelig var Nød, og denne derved kunde 

 afhjelpes og dette sidste kan vel ialfald ikke siges med 

 Rette. 



En Overgangsstilling mellem de sammensatte og de 

 massive Kanoner maa formentlig Ames's Kanon siges at 

 indtage; den roses i stærke Udtryk fra Amerika; hvorvidt 

 den andetsteds er forsøgt, vides ikke. Prisen synes endog 

 at være høiere, end for Blakely's og Krupp' s af svært 

 Kaliber. 



Naar vi dernæst gaa over til de massive Kanoner 

 have vi kun at rette vor Opmærksomhed paa Staalct og 

 Rujernet. 



Hvad Staalet angaar, saa er vistnok Chancen for en 

 usund Støbning tilstede ogsaa ved smaa Kanoner, men dog 

 i saa ringe Grad, at, naar vedkommende Værk ikke er blot- 

 tet for al Øvelse, maa Resikoen ansees for at være temme- 

 lig liden, og den vil her være saameget mindre, som man 

 ved en mindre Staalblok endnu for en ikke ringe Del kan 

 raade Hod paa Ulempernc fra Støbningen ved en forsigtig 

 Hamring. Staalet maa saaledes, saavidt skjønnes, til smaa 

 Kanoner ubetinget foretrækkes fremfor hvilkcnsomhelst sam- 

 monsat Kanon. VanskeligheiU-rno ved at levere en feilfri 

 og sund Støbning voxe imidlertid sierdeles hurtigt med Blok- 

 kenes Størrelse, og, som vi tildels have seet, kan den Ga- 

 ranti, som Tilvirkningsmethoderne nu for Tiden kunne give 



