160 C. W. Carstens. 



middelstore og maaske endog for de sværeste Kanoner. At 

 dette Material kun har fundet forholdsvis mindre Indgang i 

 det almindelige Stoberi, har, som paavist, her intet at sige. 

 Det er saa langt fra, at de talrige amerikanske Forsøg med 

 Rnjernet i denne Henseende skulde liolde tilbage, at meget 

 mere de Resultater, man der vandt blot ved strengt at holde 

 sig til (let egentlige Rujern, det halverede eller lysegraa, 

 og ved at gaa ud fra de ved talrige Experimenter fundne 

 Værdier for Fasthed og Tæthed hos det Kujern, som efter 

 en bestemt Behandlingsmaade under Smeltningen og Støb- 

 ningen vikle give de stærkeste Kanoner, maa siges at skjænke 

 det bedste llaab om at rykke Maalet nærmere, naar man 

 gaar ud fra Nøvendigheden af først og fremst at tilveie- 

 bringe en større Strækbarhed, og naar man erkjender det 

 ordinære Rujerns Mangel paa Strækbarhed som 

 den hovedsagelige Aarsag til dets Upaalidelighed 

 som Kanonmaterial. Taaor man endelig Hensyn til 

 Prisforholdene, der, som sagt, stiller sig særdeles gunstige 

 for Stirlingmetallet, saa indsees ikke rettere, end at man 

 deri har en dobbelt Opfordring til et saadant Forsøg netop 

 paa en Tid, som vor, der for Kanonernes Vedkommende i 

 alt karakteriserer sig som en Overgangstid, hvor det ene 

 Aar kuldkaster, hvad det andet synes at have stadfæstet, og 

 hvor man staar famlende mellem mange forskjellige Prin- 

 cipper eller Systemer, der næsten alle idetmindste have det 

 tilfadleds, at de ere meget kostbare, — en Omstændighed, 

 der falder saameget tungere for et lidet Land, netop fordi man 

 ikke tør haabe, at det Orter, der bringes, gjelder noget l)li- 

 vende og varigt. At gaa mrrmere ind paa Knkelthederne 

 ved Tilvirkningen, kan der paa dette Sted vanskelig blive 

 Tale om, da det vilde fore os altfor vidt, og vi skulle her 

 indskra-nke os til atter at IVenilKeve Nodvendigheden af en 

 gjentagcn Oiiismeltning, iidfii hvilken ilesultatet ikke 

 kan tilkjcndes beviskraft. 



