162 Robert Collett. 



bestaar saalecles næsten udelukkende af Myr- og Fjeld- 

 gi'und, der bist og ber bæver sig til en Høide af noget 

 over 500' o. H. Paa Øens søndre Side åndes derimod 

 sammenbængende Furuskove, medens Løvskove, selv af 

 Birk, ere yderst sparsomme. I disse skovbevoxede Dele 

 have Hjortene sit fornemste Tilhold, og ber have de, un- 

 derstøttede af de seneste Aars totale Fredlysning, kunnet 

 formere sig i Ro, og de udgjøre for Tiden en Stand, der 

 alene paa denne anslaaes til omtrent 1,000 Indi- 

 vider. 



Saavel paa de støn-e Øer, som paa de omkringlig- 

 gende lave Holmer frembyder Vegetationen en ikke ube- 

 tydelig Ligbed med Høifj eldets, og Arter som Saxifrcifia 

 oppositifolia og aizoides, AlrhemiUa alpina, Bartsia alpina, 

 Saussurea aljmia, Betala nana, Tofieldia horealis, Arcto- 

 staphylos alpina, Thalictnmi alpinum, Ehodiola rosea, 

 Draha incana o. fl. forekom umiddelbart i Havets Niveau. 



Den forholdsvis faatallige og fattige Befolkning bor 

 hovedsagelig rundt Kysterne, og nærer sig saagodtsom 

 udelukkende af Fiskeri; enkelte drive ligeledes som Bi- 

 næring Jagt, og Lutra vulgaris, Callocephalus vitidiuus og 

 Phoca harhata skydes i stort Antal rundt alle l)er og 

 Holmer, fornemmelig ud mod Havet og i Ögruppens 

 nordre Del. 



Fra disse Øer fortsattes Reisen over Bergen (i hvis 

 Musæum nylig var indlennnet et fortrinligt præpareret 

 Individ af Alopias vulpcs, Cuv., der l)lev fanget ved de 

 bergenske Kyster i 18G8) og Voss til Filefjeld. hvor jeg, 

 ligesom senere i Valders, anvendte nogon Tid til Fxcur- 

 sionor; disse Dele af vort Lands Iløiljelde kunne dog 

 ikke })aa langt nu'r IVenibyde en saadan Afvexling og 

 Rigdom paa Dyr- og Flanteformer, som Dovre. Som 



