168 Robert Collett. 



Redet lægges helst under en Trærod i en aaben 

 Bakke, og bygges som hos P. Trochilus lukkede oventil; i et 

 den Ilte Juni 1867 ved Drammen fundet Rede havde de 

 5 friske Æg en Længde af I6V4— 17"^^, Bredden 1274'"'°; 

 hos et ved Chra. 3die Juni 186G fundet Rede vare 

 de 7 friske Æg 15— löVg'""^, Bredden IS'"'". Af Udseende 

 ere de lette at skille fra Trochilus ved sine mørkt rød- 

 brune, næsten sorte Pletter; Pletternes Størrelse er ikke 

 afgjørende, idet Trochilus ofte har dem langt større end 

 ahictina; Farven er derimod stedse hos den sidste mørkere, 

 næsten sort. 



En Efteniøler blev indleveret til Univ. Mus. fra Chra. 

 Omegn IGde Nov. 1866. 



F ams major, Lin. Ikke sjelden ere Individer be- 

 mærkede, hvis Næbspidser have krydset hinanden ligesom 

 hos Loxia. 



Saavel hos denne, som hos flere andre Farus-krier, 

 (f. Ex. P. horealis, cristatus og palustris) antager Hunnen 

 under Rugetiden fuldkommen en Unges Stemme og Væsen; 

 den lader sig føde af Hannen, medens den zittrer med 

 Vingerne og skriger fuldkommen paa samme Maade, som 

 den fuldvoxne Unge, som den herunder i Afstand ligner 

 i en paafaldende Grad. Saadanne Individer, der for en 

 Tid have forladt sit Rede, træffes jevnligt i den første 

 Halvdel af Mai. I et ved Christiania Vaaren 1866 fundet 

 Rede vare alle 7 Æg hvide uplettede. 



Farus borcalis, De Selys Longch. Fandtos ligesom 

 P. cristatus hyppigt i Fyrre- og Birkcskovcue paa Hitteren 

 i Juni 1870, medens begge høre til Vestlandets mindre 

 hyppige Arter. 



Rederne skille sig i Almindelighed fra dem hos 

 P. palustris derved, at de i Regelen ligge i Hulninger, 



