OrnithoL Bemærkn. til Norges Fauna. 185 



Del af Legemet kan spores utydelige mørkere Tverbaand. 

 Næbbets Børster hvide ; utydelige Spor al* forlæugede Duu 

 ved Hovedets Sider. 



Naar Kedet opdages, bortfører deu ligesom tiere an- 

 dre Arter sine Æg eller ødelægger dem. 3die Mai 1863 

 fandt Distr.læge Printz 3 Æg i en Fjeldvæg i Valders, 

 men medens Vaaben mod mulige Angreb af de Gamle 

 bleve hentede, vare Æggene bortførte; det ene fandtes 

 ituslaaet i Nærheden. Dettes Længde er 57'^°\ Bredden 



Otus vulgaris, Flemm. Lægger helst sine Æg i 

 et gammelt Kede af Corvus Comix, der udfores med 

 Fjær og Dun. I et saadant Rede, fundet ved Christiania 

 1861, laa 6 noget rugede Æg, hvis Længde varierede 

 fra 39— 4üV^^"\ Bredden fra 32—33'^"^. 



Paa Univ. Mus. opbevares flere Dununger. Et Par 

 saadanne, tagne i Redet ved Christiania 20 Mai 1861, 

 maale fra Issen til de yderste Haledun omtr. 180™"^; 

 Overnæbbet, der er bøiet i en Vinkel fra Næseborene af. 

 har graabrun Rod og Ryg, og hvidagtige Kanter; Læng- 

 den fra Næseborene til Spidsen 12™"\ 



Paa Ryggen og Vingernes Overside ere dunagtige Fjær 

 fremkomne ; forresten er Legemet dækket af en tæt Dun- 

 klædning, der er graa med gulagtig Anstrygning. Paa 

 Hovedet ere Dunene korte; Næbbørsterne have endnu 

 Blodspoler. Vingen 93"'^; Vingefjærene stikke ud af 

 sine Spoler, har en graagul Bundfarve med brunlige Tver- 

 baand. Paa Tibia ere Dunene lange og brusende, og 

 have Antydning til mørkere Tverbaand. Tars ens og Tæ- 

 ernes Dun korte, gulhvide; Mellemtaaen 36'^™, hvoraf 

 den graabrune Klo 12^"^. 



