Ertsforekomster i Søndhordland og paa Karmøen. 229 



Chloritskifere ; undertiden forekomme Alunskifere; ikke sjel- 

 den ere Skiferne haarde og krystallinske, undertiden gneis- 

 lignende. Kalkdrag optræder paa mange Steder ; Kalkstenen 

 er ofte Marmor, som paa Mosterø. Paa det ledsagende Kart 

 ere Kalkdragene antydede ved tykke Linier. 



Skifere af lignende Udseende danner ligeledes den faste 

 Grund af en stor Del af Karmøen; her optræder tillige 2 

 Gabbrofelt et paa den søndre og et paa den nordre Del af 

 Øen. Geologiske Karter vil tydeligst kunne vise de om- 

 handlede Forholde. 



Lerskiferformationens Mægtighed er betydelig; i Fjeldet 

 Vesholdo i Strandebarm er den omkring 3000 Fod. Kalk- 

 dragene tilhøre den underst liggende Del af Formationen. 



Dette Belte af Skifere maa opfattes som et stort Erts- 

 drag ; det er en almindelig Tro blandt det skjærpende Publi- 

 kum paa disse Kanter, at der gaar et langt Kisleie eller 

 „Kisgang", fra Bommeløen til Varaldsøen. Forholdet er, 

 at denne Skifer fører Ertse, Kobber-, Svovl- og Jernertse, 

 paa forskjellig Vis. Den hyppigste Forekomst er Svovlkis 

 i Leier midt i Skiferen. Jeg benytter Benævneisen Leier 

 for disse Forekomster ; thi de forholde sig som oftest som 

 Leier, men vise undertiden Forhold, der ere lidet overens- 

 stemmende med de Forestillinger, man forbinder med Leier- 

 nes Natur. Disse Forekomster have neppe nogen væsentlig 

 Kobbergehalt ; Kisen ledsages hyppigt af Magnetjern, saa at 

 en enkelt Grube, der er drevet paa Magnetjern ikke geolo- 

 gisk talt kan udskilles fra Kisforekomsten. 



Til denne Forekomst høre følgende Gruber i Retnin- 

 gen fra NO til SV. 



Valaheiens Grube* ved Øierhavn paa Varaldsø. 

 Haukenæs Grube paa Varaldsø. 

 De med * betegnede Gruber og Skjærp vare i Drift i Juni Maaned 1870. 



15* 



