Ertsforekomster i Søndhordlaiid og paa Kannøen. 249 



man kan kna den med Haanden; den er et Par Tommer 

 mægtig. Man vil ved Værket have gjort den Erfaring, at 

 Kisen er mere kobberholdig langs den hængende og liggende 

 Side end i Midten Grændsen mod det hængende er over- 

 ordentlig skarp, mod det liggende er Berget mere kissprengt. 

 Smaa Skiferpartier finden hist og herH^ær i Grubens vestre 

 Del; dog ere åin^e høist ubetydelige. Viksnæs Ertsleiested 

 ligger ikke med jevne Dimensioner efter Faldretningen ; 

 Ertsen har „draget" sig mod VNV, saa at den i Strøgret- 

 ningen har aftaget fra 80 Meter til 60 Meter. Kvartsgångs 

 optræde sværmende hist og her i Ertsleiestedet , og disse 

 Gange føre ren Kobberkis Kalkspat i høie Romboedre er 

 iagttaget i et Druserum. Hovedertsen er Svovlkis, der 

 er jevnt kobberholdig omkring 4 pCt. Svovlkis i store for- 

 trukne stærkt glindsende Terninger ere ikke sjeldne. Kob- 

 berkis aldeles ren som oftest sammen med Kvarts optræder 

 ogsaa, og kobberholdig Svovlkis med større Gehalt end 

 4 pCt findes i større Kvantiteter. Værkets Produk- 

 tion nærmer sig til op imod 20,000 Tons aarlig. Mal- 

 men er undertiden zinkholdig, og man kan finde Haand- 

 stykker med en betydelig Zinkgehalt, hvor Kis og Blende 

 iidde i afvexlende Striber. 



Grønne glindsende Lerskifere er den almindelige Bergart 

 lige ved Ertsleiet; disse Skifere ere undertiden Chloritski- 

 fere, af og til kan man finde Talkskifer paa Berghaldene; 

 disse ere Bergarterne i Leiestedets umiddelbare Nærhed. 

 Ved at drive et Tver?*lag mod N østenfor Malmen har man 

 truffet paa haard Skifer i 51 Meters Dyb 



Af massive Bergarter optræder i d* nne Egn i betydelig 

 Afstand fra Ertsleiestedet det paa de geologiske Karter 

 alsatte nordre Gabbrofelt paa Karmøen. J Fjerdings vei KO 

 for Gruben optræder et lidet Felt af Gneisgranit, der stræk* 



