252 Amund Helland. 



paa Svovlkisen i omtrent 30 Meters Høide over Havet og en 

 paa en Magnetkisklump i omtrent 25 Meiers Høide. 



I Saxeidbeitelen, et Fjeld NO for Gaarden Saxeid, op- 

 træder mægtige Trapgange, der ligeledes føre Svovlkis i en 

 faramenhængende Maj«se. Forekomsien er ubetydelig. 



GrændseforekomuJterne mellem Gabbro og Skifer føre 

 altid ren Kobberkis, men ikke i store Mængder. 



Hushougen Skjærp 



paa Karmøen ligger i Syd for Gaarden Eide i Udmarken. 

 En liden omtrent 13 Meter høi Knaus bestaar af Lerskifere, 

 0^ i Poden af denne ï* t aar en ma5i^iv temmelig finkornig Gab- 

 brobergart. Langs Foden af Knaus^en strækker sig en Myr. 

 Skiferne falde mod NO 40*\ Hvor Skiferen støder op til 

 Gabbroen, fører den Ertse, Kobberkis og Svovlkis. Svovlki- 

 t^en ledsages af fine Hornblendenaale indtil 12 Millimeter 

 lange. Del ertsførende Parti af Skiferen kan forfølge*« 3 til 

 4 Meter laugs Grændsen mellem Skiferen og Gabbroen. 

 Mægligheden af det ertsførende Parti naar op til J Meter. 

 Paa denne Forekomst er udbrudt et lidet Ge^^ænk efter Faldei 

 Et lidel Stykke længer mod Vest er Skiferen ru«tfarvet og 

 kisførende ligeledes paa Grændsen. Gruben ved Gaarden 

 Østrem paa Karmøen har sandsynligvis arbeidet paa en lig- 

 nende Forekomsji, men Gruben, der er omirent G Meter dyb. 

 «tod fuld af Vand, saa den var utilgjængelig. 



Sunds Skjærp (Fig. 17) 



ved Bolleberg ligger i Karmøens nordre Gabbrofelt, SO for 

 Gaarden Sund Ved Foden af en Gabbrokuppe af 11 Meter* 

 Høide forekommer et Skiferbrud^tykke, der siryger mod VNV 

 med et næsten lodret Fald iud under Kuppen Üeitt. Brud- 



