Ertsfore^xomster i Søndhordlancl og paa Karmøcn. 257 



forekora i en Bergart, der pleier • at tilhøre Grundfjeldet. 

 Leiet er afbygget i en ikke ubetydelig Strækning efter Faldet. 

 Mod Syd gjenstaar Leiet 6 Meter bredt; men de afbyggede 

 Rum tyde paa en meget <*tv'rre Mægtighed. Kvarts er fint 

 blandet med Ertsen, og Kobber synes ikke at være tilstede. 



De ovenfor først beskrevne Svovlkisforekomster følge, som 

 det vil sees. Skiferne«^ Strøg og Fald ; Strøget er i hele Feltet 

 mod SV; paa Varaldsøens Nordside mere vesiligt, næsten 

 VSV, medens det paa Fastlandet i Ølve er mere sydlige ofte 

 mod SSV, paa at det hele Ertsdrag maaske svinger en Smule 

 mod Syd. Leierne kunne imidlertid i Regelmæssighed ikke 

 sammenlignes med de i Egnen optrædende Kalkstene; de have 

 en forholdsvis liden Udsirækning i Strøg; som Ækvivalent 

 for de udkilede Leier har man da de lange rustfarvede Baand. 

 Endvidere har jeg stødt paa Uregelmæssigheder, som gjør 

 det betænkeligt uden videre at kalde disse Forekomster Leier, 

 Saaledes viser et Snit gjennem et Ort ved KuUeseidkaaalen, 

 (Fig 7), hvorledes det regel mæssige Leie pludseligt udsky- 

 der en kort Arm tvert over Skiferne. Imidlertid er saa- 

 danne Forhold Undtagelser, og Benævnelsen Leier bliver for 

 disse Forekomster den mest betegnende, men man maa til- 

 føie, med liden Udstrækning efter Strøget og med variabel 

 Mægtighed i Strng og Faldretning. 



Et andet Forhold, som disse Leier vise, er den saakaldte 

 Dragning af Leiet, idet det ikke ligger med jevne Dimensio- 

 ner paa begge Sider af Faldlinien, men drager sig til den 

 ene eller anden Side efter Strøget Vi har her den gamle 

 Lignelse med en Lineal, der er stukket paa skråa ind gjen- 

 nem Bladene i en Bog, hvor Linealen forestiller Kisleiet og 

 Bogens Blade Skiferens Lag. De trondhjemske Ertsleiesteder 



N. Mag. f. Naturvideask. XVIII. B. III, H. 17 



