Ertsforekomster i Søndhorrlland og paa Karmøen. 259 



Faldet begynder at blive variabelt, og en Mæiigde Bøininger 

 Dg Vridninger i Lagene begynde Di'^se fortsætte helt til 

 Valaheiens Grnbe; i Nærheden af denne er mange Bøiuin- 

 ger i Lagene, men herfrn begynder lemmeligt regelraæssigt 

 sydostligt Fald indtil Havet Valaheien^ Ertsleie ligger saa- 

 ledes over Kalkstenen ved Øierhavn flere hundrede Fod i det 

 Hængende af denne. At denne Forandring i Faldretningen 

 finder Sted, bar jeg overbevist mig om ved to Vandringer 

 ivert over Varaldsøen en fra Nord til Syd og en fra Øst til 

 Vest. Man kan iagltage det samme fra Fjorden paa Damp- 

 skib eller Baad, naar man reiser langs Vestsiden af Varalds- 

 øen. Faldet er nordvestligt fra Skjælnæsodden indtil Ris- 

 dalen; herfra til Øierhavn er Faldet mod SO. 



Lignende Bøining i hele Skiferformationen finder Sted 

 paa Fastlandet i Ølve. Gaar man fra Fosaaen mod Øst, 

 »aa mødor man først Skifer paa en kort Strækning; derefter 

 8t Kalklag ovenfor Gaarden F^saen, saa Skifer og et Stykke 

 op i denne Ertsanvi*«ningen ved Fossaaen. Alt dette falder 

 mod SO. Længer frem paa Veien til Gjermundshavn begyn- 

 der Skifer med nordvestligt Fald, hvilket staar ved til heni- 

 mod Havel ; ved Havet er et temmelîgi fladt Fald. 



Samme Forhold har jeg iagttaget ved en Vandring fra 

 Dyraasens Grube til Kristiansgaves Grube. Kalkstenen ved 

 Haavik Vand ligger under Dyraasens Grube, ~ begge falde 

 mod SO ; ved Kristiansgaves Gruber er Faldet mod NV, som 

 ved den underliggende Ulvenæs Kalksten. 



Det fremgaar af disse lagttagelser, at Kisleierne i Ølve 

 Sogn og paa Varaldsøen har sin Piads nogle hundrede Fod 

 over Kalksten i Skiferen. Hele Lagsystemet er blevet sam* 

 mentrængt, saa at der er opstaaet en umaadelig Bøining af 

 Lagene, saa at Kalkstene, Skifere og Ertsleier paa den syd- 

 østre Del af Ertsdraget falde mod NV, paa den nordvestre 



17* 



