Ertsforekomster -i Søndhordland og paa Karmøen. 275 



Netop ved disse Gruber, hvor jeg har Beviser for Svovlkisens 

 hurtige Forvitring, findes de største Mængder Magnetjern 

 De Ertsforekomster, som jeg her har beskrevet, ere 

 med Undtagelse af de til Kristiansgaves Værk hørende 

 Gruber for største Delen opdagede eller ialfald bearbeidede 

 først i de sidste Aarti, Det er Resultaterne af den for nogle 

 Aar silen stærkt grasserende Skjærpefeber. Opdagelsen af 

 Leiestederne har saaledes ofte været en Frugt af en virkelig 

 Søgen efter Erts, skjønt den ofte har været den reneste 

 Tilfældighed. Søgningen har imidlertid, som man kan vente, 

 været vild I hvad jeg tidligere har udviklet om Fjeldbyg- 

 ningen ligger flere Vink for en fremtidig Ertssøgning. For 

 det første er Lerskiferen den ertsførende Bergart, saa man 

 med mest Haab om Held kan søge Svovl- og Kobbererts i 

 denne. Skiferens Rigdom paa Erts i dette Strøg sandsyn- 

 liggjør lignende Ertsleiers Tilstedeværelse i samme Skifer 

 paa andre Steder, og den har stor Udbredelse. Endelig 

 har jeg paavist, at Ertsen paa flere Steder ligger nogle 

 hundrede Fod over Kalkstenene, og disse er det ikke van- 

 skeligt at finde. Efter dette skulde man , naar man vilde 

 søge Erts, først oplede Kalkstenene og derefter gaa i Ski- 

 ferens og Kalkstenens Faldretning, indtil Skifere ns Mægtighed 

 beløber sig til nogle hundrede Fod over Kalkstenen, og saa her 

 se vel efter Erts i Skifernes Strøgretning, De kissprengte 

 Baand i de før opdagede Kisleiers Strøgretning vil hyppigt 

 kunne give en lignende Veiledning. 



IS* 



