306 L. J. Igelstrrøm. 



fältet en mängd linier, utefter hvilka jernmalmsdepositionema 

 äro utplanterade, och dessa linier kunna vara % mil i längd 

 och deröfver; men malmdeposita intaga ingalunda en oaf- 

 bruten sammanhängande kedja i en sådan linie, utan de bilda 

 flera skilj da linser deri af från några och 50 fots längd till 

 flera lOOde, samt af från 2 till och med HO fots bredd och 

 deröfver. Orsakerna til dessa förhållanden ligga deri, att 

 den svenska gneissen, såväl den grofkorniga som den gra- 

 nitartade samt hälleflintan, sjelf hafva sinsmellan öfver stora 

 landstruckor en gemensam paralell schichtning och strykning 

 -- slutligen deri, att de svenska jernmalmsdeposita sjelfva 

 bilda lager (i detta ords geologiska betydelse) i den alltid 

 mer eller mindre tydligt schichtade hälleflintan, eller i den 

 granitartade gneissen. 



Emedan allmänna bergstrukturen i Filipstads bergslag 

 är en nära n-sydlig, så finner man derföre malmlagren och 

 malmstrecken hafva samma utstruckuing. 



Det olika fallet hos hvarje malmlager är äfven konform 

 med hälleflintschichternas fall. Dette fall är i allmänhet i 

 Filipstads malmrevier ett nära lodrät. Detta lodrätta fall 

 eger hos de svenska jernmalmerna i allmänhet rum, och vi 

 arbeta derföre under det lyckliga förhållandet, att hafva 

 jernmalmerna lodrätt under oss, och en, som man säger, rak 

 uppfordring. Orsaken til detta fall skall jag längre fram 

 söka angifva vid förklaringen om de svenska jernmalmer- 

 nas bildning. 



Malmen är vanligen skild från det ofyndiga genom s. k. 

 skolar eller salband. Dessa äro från en fingers tjocklek, och 

 derunder, eller från 2 till 3 fots. De bestå af mörk klorit 

 eller ljus talk. Inom dessa skolar ligger malmdeposita. Men 

 dessa skolar kunna ibland saknas å ena ^,idan, och då bildar 

 vanligen kalksten, i mer eller mindre mägtiga lager, gran- 



