314 L. J. Igelström. 



Offhit. Bnicit. (Samma korn som i Limkärnsfältet.) 



Se/petitin. Kiysotil. 



Vid Filipstads bergslags östra gräns finnes kalkstens- 

 lager vid Born, Pajsberg oeh Långban. Dessa kalkstensla- 

 ger, som åtföljas af lerskiffer och hälleflinta, äro icke van- 

 lig kalk, utan en tät sockerlig kalksten, som innehåller mer 

 och mindre talkjord (s. k. dolomit). De föra än blyglans, 

 än jernmalmer och än hausmannitmalm, och är det i ett 

 sådant lager, på hvilket den bekanta godartade manganhal- 

 tiga Långbans blodstenen, med sina många mineralier ligger. 

 För öfrigt är att anmärka, att de icke sluta mod Filipstads 

 bergslag, utan gå i samma riktning än vidare söder ut, flera 

 mil, inåt närliggande Grythytte och Nora socknar. 



Malmen vid Lcîngban ligger inbäddad i sjelfva du) (»mi- 

 ten, såsom större klumpar och stockar, men längdutstiiic k- 

 ningen af dessa stockar öfvereusstämmer doch med ortens 

 allmänna schichtförhällanden, d. v. s. är en nära n-sydlig. 



Malmen vid Långban sorteras i tvenne slag, bruten och 

 plock. Den brutna innehåller omkring (iO procent jern; 

 plocken 45. De gångarter, som äro så allmänna i malmen, 

 och i sådan mängd, att de kunna influera pä Långbansmal- 

 mens smältförhållandcn i masugnen äro : 



P Matrix dolomit. 



2^ Qra/z och Jernkiscl. Ehuru väl Långbansmalmen 

 ligger i dolomit, så är gångarten i vissa paralellstockar 

 qvarz, hvarmed malmmasserna då i stort äro genomdränkta, 

 eller i korn. fläckar och ådror genomdragna. 

 3" Grön Malakolit. 

 A^ G t anat, vanligen gul. 

 5" lihodonit. 

 6® Serpentin, 

 7" Schtfferit. 



