OM 



PRINCIPERNE FOR OG FORMENTLIGE VANSKELIG- 

 HEDER VED INFINITESIMALREGNING. 



AF 



Professor Dr. H. Hoppe. 



I Nyt Magazin 16(le Bind p. 46—75 findes en Afhandling 

 af Dr. A. S. Guldberg „Om Feilenes Kompensation i den 

 Leibnitzske Infinitesimalregning", hvilken jeg, til Forsvar for 

 Videnskabens gode Navn, ikke kan lade uden Bemærkning. 

 Naar man i forgangne Aartier og Aarhundreder talte 

 meget om Feilen i Infinitesimalregning , om Vanskeligheder 

 og Tvivl, om Umulighed af klart Begreb om uendelige Stør- 

 relser, saa var der mange Aarsager hertil, som vi ikke be- 

 høve at opregne: de største Autorer (Lagrange, Leibnitz o. a.) 

 deltoge og gik foran i Vildfarelserne , som tilhørte Tidsal- 

 deren; vi maa derfor undskylde, at dafortiden mangfoldige 

 Betragtningsmaader existerede ved siden af hverandre uden 

 exakt Faststilling; vi maa ogsaa selv erkjende det som en 

 Fortjeneste, at Cauchy indførte Grændseværdien . og at han 

 bragte tilveie med dette fattige Hjælpemiddel en vis Streng- 

 hed i Theorien, uden dog at forklare Begrebet uendelige 

 Størrelser. 



N. Vaj. f. Naturv. XVIII B. 3 n. 2| 



