322 R. Hoppe. 



Men DU, da hele Spørgsraaalet er afgjort, da uendelige 

 Størrelser ere bestemte mathematiske Elementer, over hvis 

 Betydning vi kunne give fuldstændigt Regnskab, forstaaeligt 

 for Enhver, nu maa vi vel overgive til Glemsel alle hine 

 overflødige Experimenter, som blev anstillede for at forklare 

 hvad der dengang tyktes en ubegribelig Sag. Der handlers 

 ikke mere om Tanker, Forsøg og Betrage uingsmaadei, men 

 om hvad der er rigtigt, og hvad der er falskt. Der handles 

 ikke om Leibnitz's Begreb, An.-^kuelser og Methode; thi Leib- 

 nitz eiede intet Begreb om uendelige Størrelser. Vor Theori 

 hører til en ny Tid og maa ikke blandes med Uklarheder 

 fra en Fordum stid. 



I den citerede Artikel stræber Forfatteren med Omhu og 

 Køiagtighed at fremme Klarhed i en Gjenstand, som længe 

 blev behandlet udcn videnskabelig Omsorg. Men han brin- 

 ger endnu ikke Sagen paa det Standpunkt, som allerede var 

 opnaaet. Som om vi havde at søge efter en nogenlunde 

 antagelig Ordning, fører han frem en Række af Ideer af en 

 Philosoph Carnot, hvilken taler meget om Sagen, men ikke 

 paakjender noget som bringer Spørgsmaalet til Afslutning. 

 Jeg tror derfor, at det methodiske Fremskridt, som er gjort 

 i voie Tider, endnu ikke har naaet tilstrækkclig Udbredelse, 

 og at det behøver at fremføres atter og atter, indtil «let ud- 

 driver de gamle Forestillinger og opnaar almindelig Antagelse. 



Jeg vil derfor først karakterisere med faa Ord Lærens 

 indeværende Standpunkt, siden fremlægge ligesaa kort Prin- 

 cipernc for Infinitesiraalregning . slutteli{:cen ^forklare nogle 

 Punkter, som behøve Forklaring Læren.*; Standpunkt er 

 følpende : 



Begrebet uciidilig«' Størn^lser. saaledes son» det nu gja^lder 



