8 Th. Kjerulf. 



mure yderst i havet. Også her fører den stribede granit 

 ofte titanit og magnetjern. 



I Stranden, annex til Lexvigen, øines fra Trondhjem et 

 lidet ensligt granitfeit med Munken 1674'. Det er protogin- 

 granit. Kollerne ved Ombordsnæs bestå af samme bergart 

 Ved Trondhjem i Gråkallen 1756' står den samme. 



En del af det mellem granitdragene optrædende terræn 

 af lagede bergarter er umiskjendeligt grundQeld med grå 

 gneis, hornblendegneis, hornblendeskifer, også med mægtigt 

 kvartsfjeld mellem Stranden og Lexvigen. 



Når man ved indseilingen i Trondhjemsfjorden mellem 

 Agdenæs og Rødberget skjærer tværs over de i Vestranden 

 herskende strøg og iagttager de çaellem granitdragene ind- 

 klemte, steilt stående lag, og derpå bøier om næsten i ret 

 vinkel for at følge kysten fra Rødberget til Beitstadsundet: 

 skulde man maske vente i denne kyst at møde kun en eneste 

 fortiøbende lagrække med uforandret retning, langs med hvil- 

 ken man når frem. Dette er imidlertid ingenlunde tilfældet 

 TrondhjemsÇordens indsnit blotter her en mere forståelig byg- 

 ning. Mellem Rødberget, som er nordspidsen af Ingedals 

 røde granitfelt, og Munkens protogin-granit vexler faldet 4 

 gange i bøininger. Grundfjeldet består her af hornblende- 

 skifer, glimmerskifer, tildels hornblendegneis. Strøget sætter 

 også her tværs mod den længer vest herskende retning pa- 

 rallel Vestranden, idet nemlig Munkens granitfelt gjør sin 

 indfiydelse gjældende. Dernæst møder bølgende lag, som i 

 det hele holde sig svævende over fjordspeilet, og hvori faldet 

 vexler så mange gange, at det bliver besværligt at tælle. 

 Med disse svævende lag af mildere skifer er man kommet 

 forbi Vestrandens granit- og grundfjcld og ind på Trond- 

 hjemsfeltet. Strax øst ved Lexvigen sees endnu grå gneis 

 og glimmerskifer af gammelt udseende, men derefter lerglim- 



