16 Th. Kjerulf. 



5. Cyatofyllum? enkelt, seet i naturligt tværsnit, fra 

 siden og fra ryggen. 



4, Plasrnopo/a? Brudstykke 20 m. m. i længde, af 

 pladeform, tæt sået med små runde rør af ^ — f m. m. dia- 

 meter, omringede af en krands med polygonale plader (?). 

 Tegningen viser overfladen, gjennemsnit og rørene, de sidste 

 3 gange forstørret. 



o Heliolites. Knolle 20 m.m. diameter, hvælvet over- 

 flade, høide 12 m m, tæt sået med rør, hvis mundinger er 

 af knappenåls hoveds størrelser, to på 1 m. m. Rørene for- 

 størrede vise 12 r?) vægge. 



f?, 7, 8, 9. Maske brudstykke af spirifer^ mttrchisonia, 

 lituites, en brachiopod^ leperditia. 



Såfremt 8 er lituites, tyder dette på undersilurisk kalk- 

 sten (1. antiquissimus ? etage 4), derimod 10 den store leper- 

 ditia på oversilurisk etage 5 eller 6 Her er plads forflere 

 etager, 8 sees i kalkvæggen nederst ved foden af Kalstad- 

 bakken, 10 er tilligemed 2 og de øvrige fra løs kalk-urd 

 under kalkstensfjeldet i høiden ovenfor Kalstad. 



il. Cystifylhiin^ brudstykke, cylindrisk, enkelt, dia- 

 meter 22 m. m., det indvendige fuldt af blærer. 



12. Kliswfytlt/m2 brudstykke, cylindrisk, enkelt, diam. 



17 m. m , af den indvendige med små blærer fyldte del 8 mm. 

 Talrige væ-jge omkring 96, talrige tværbjælker. I den ind- 

 vendige del omkring 32 vægge. 



1:5-19 viser udseendet af de med knnotde-rester, cysti- 

 dcerl og cy at of y lie r spekkede kalkstene. 



Alle disse fossiler optræde i meget mislig tilstand, selv- 

 kjædekorallen kunde ikke erkjendes med sikkerhed uden 

 eftcr slibning. Kalkstenen er noget krystallinsk. 



Det siluriske felt , mærket ved de fossil førende kalk- 

 stene, synes at hvik; afvigcnde umiddelbart over] grundfjel- 



