Om Trondhjems stifts geologi. 23 



hornblende -krystaller, dette er en afændring fuldkommen 

 lig Rørosskiferens (se nedenfor). 



Konglomerat- og sandsten rækken. 



For hver gang vi på vor vandring har gjennemstreifet 

 et nyt felt, bør vi søge at gribe nogle af dets mest typiske 

 bergarter ud om muligt som eiendommelige. Bergarterne i 

 denne gruppe, tilsyneladende en indleining i Trondhjemsski- 

 ferne, ere : 



Konglomerat — med lersten grundmasse og iliggende 

 knoller, hyppigst afrundede og slidte som ægte rullestene. 

 Brudstykkerne vise især foruden sandstene, lerstene o. s. v. 

 protogingranit, finkornet granit, marmor. Det største iagt- 

 tagne brudstykke ved Lunke, Stjørdalen, er 1' langt, J' bredt, 

 sees oppe i en utilgjængelig væg; maske er det granit. Alle- 

 rede i Opdal spor af dette konglomerat. Høgsten 912' Lille- 

 sten, Aune o. fl. st. i Guldalen. Gevingåsens fod, Stjørda- 

 lens sydside og nordside yderst ude, Forbordlfjeld, Langste- 

 nen, Stokvola 1649', fjeldene ved Hoplen, endelig også mel- 

 lem Stenkjær og Bergsvand. Konglomeraterne blive således 

 til skjønt orienterende lag. De nævnes af H. C. Strøm fra 

 flere punkter under navnet gråvakke (Mag. f. naturv. bd. 5 

 s. 253), brudstykkerne erkjendtes ikke som sådane. 



Nålesandsten — en grå eller grønlig sandsten spekket 

 med fine nåleformede krystaller af et mørkgrønt mineral, 

 formodentlig strålsten. 



Stjørdalen, Krokstad o, fl, st. Ved Krokstad, hvor den 

 tildels indeholder brudstykker, sees disse nåle siddende sam- 

 menhobede på lagfladerne, derhos også både i grundmassen 

 og i enkelte brudstykker. Dette mineral synes således at 

 være udviklet senere. 



Sandsten — grå og grøn, hyppigst en vakker lersand- 

 sten, samt lersten af samme farver er overalt de hyppigste 



