Om Throndhjems stifts geologi. 33 



Stenkjærs (mellem Homnæs og Egge) i Unie med sydsiden 

 af Snåsen vand. 



Selv er hint mægtige kalkdrag fortsat i retningen v. ved 

 Dælen vand, ved Langvand. Men længer kan ikke fortiden 

 ved leiningen alene adskilles mellem de forskjellige kalk- 

 stene. Enten den øvre eller den nedre kalksten er fortsat i 

 de mellem Vestranden indgående flige, helt ud til Ørlandets 

 konglomerat ved kalksten nær Gjølga vand. 



Alle disse kalkstene stryge som Vestranden yderst, men 

 som Snåsen vand inderst. 



Videre sees marmor ved Borgenij orden , på Levangers 

 halvø, i ryggen v. foran Jonsvand, samt ved Holmberget på 

 Frosten. På sidste sted kommer kalklaget i ganske nær be- 

 røring med konglomerat, hvilket ligger over. 



Alle disse kalkstene synes at tilhøre de ældre Trond- 

 hjems skifere og at have plads (ialfald sikkert det lavere 

 drag ved Snåsen vand) under konglomerat og sandsten og 

 lersten. Såfremt konglomeraterne kunde følges længer end 

 til Stenkjær, skulde dette være øiensynligt, men herfra for- 

 svinde disse ; lerstene træde istedet. Alle disse kalkstene op- 

 træde hyppigst som marmor. Ved Stenkjær og Stod hviler 

 den lavere kalksten på grundfjeldet, og konglomeratet optræ- 

 der endnu ved Stenkjær i steile lag, som kan være overlig- 

 •gende. Konglomeraterne indeholde derhos mangesteds som 

 nævnt talrige stykker af marmor, hvilket taler for sammes 

 plads under hine. 



Der kunde være grund til at tro, at også flere af de i 

 Vestranden optrædende marmordrag tilhøre flige af Trond- 

 hjems skiferiîe, således på veien fra Beitstaden til Namsos 

 og yderst ude på Almindingø, ved Kvitla, på Frøiøn, på 

 Hitteren i Dolmsund, fremdeles i Trondhjemsleden på Gjer- 

 deø. Dog kan herom tvistes, (se ovenfor s. 9—10). 



Nyt Mag. f. Naturv. XVIII B. IV H. 3 



