46 Th. Kjerulf. 



strukturforhold mere end virkelige lag. Men at påvise et så- 

 dant forhold falder vanskeligt. Et stykke ø. for Rena sees 

 krusninger (spor af lagningen?) lobende tværs mod skifrig- 

 heden. Disse krusninger ere betingede ved lysere kvartsrige 

 lag I tumme tykke. 



^'ær lietidy Meråker snævringen. 



/ / / 



Spor af foldning — ] " tykke farve nuancer 

 tvers mod skifrigheden, glimmer skifer^ 



2. Jemt lands profilet søge vi længer nordligt [å chaus- 

 seen fra Levanger forbi Værdalsøren, over Sul til Mælen. 

 Også her sees på det vistnok kortere stykke spor af de samme 

 grupper, idet dog konglomerat- og sandsten-randen mangler. 

 Yderst i v. foldede lag. Derefter Suls skifere, hvilke er en 

 fortsættelse af skiferne i øvre Stjørdalen, i steile lag eller 

 strukturstillinger, indesluttende en stærkt krystallinsk zone 

 med glimmerskifer og hornblendeskifer. inderst derimod 

 skrånende og tildels bølgende lag af de hid fortsatte Mera- 

 kers skifere og lersandsten. 



3. Vuku piofiltit ligger strax nordenfor. Yderst see> 

 Trondhjemsskiferne pA Inderøen med marmordraget ved Bor- 

 genfjord. Derunder grundfjeldet med flade lag og gjennem- 

 brud af serpentin, længer mod øst granit. Inderst sees atter 

 Tiondhjemsskiferen indesluttende den krystallinske zone. 

 I linie med skiferne ved Malså hviler Moks kalksten over gra- 

 niten længer n. (cfr. kalkstenene s. 34). 



